PIIBLIKOHVIK
Tere tulemast Piiblikohvikusse!
Täna räägime Apostlite tegude raamatust
ja mida sealt on õppida ärkamise kohta,
mille Jumal algkristlaste ajal andis.
Täna on mul külas Jorma Pihkala. Tere tulemast! - Aitäh.
Oled teinud kaua misjonitööd Jaapanis ja oled piibliõpetaja.
Kirjutasid ka raamatu "Valgus võidab pimeduse",
mis on Apostlite tegude kommentaar.
Enne kui läheme Apostlite tegude juurde,
räägi lühidalt, mis sind isiklikult kunagi Jaapanisse misjonitööle viis
ja kuidas need asjad sinu jaoks avanesid?
Enne Jeesusega kohtumist
olin kohtunud nii paljude erinevate misjonäridega,
et unistasin ka ise kunagi misjonitööle pääsemisest.
Mu oma süda oli aga täis pimedust.
Kui sinna tuli Jeesuse valgus 15-aastaselt leerikoolis olles
ja langes Püha Vaim, kes andis südamesse rahu ja rõõmu,
siis tahtsin minna sellest rääkima.
Enne toimus veel erinevaid asju.
Pidin näiteks 20-aastasena aasta haiglas veetma,
kuid see kõik valmistas mind selleks tööks.
See oli Jumala juhtimine.
Kogesid seal isiklikult evangeeliumi kuulutamist neile,
kes pole üldse midagi kuulnud.
Sama juhtub ka Apostlite tegudes.
Esimesed kristlased lähevad Jeesuse ülestõusmise järel kuulutama
Kui täna räägitakse ärkamisest, võib see tähendada mingit koosolekut,
kus kogunetakse ja kus midagi juhtub.
Aga kui samas kontekstis on ärkamine ja Apostlite teod,
siis mida sina seal näed?
Milline on tõeline ärkamine?
Minu meelest leiab selle
ühest 2. peatüki huvitavast sõnast.
Peetrus pidas oma nelipühijutluse. Rahvast oli suur hulk.
Teda kuulasid kümned tuhanded.
Lõpuks ütles osa neist, ligi 3000,
et see lõikas neile südamesse.
Ärkamine algab sellest,
kui Jumala Sõna tabab inimese südametunnistust.
See pole üksnes õpetuse ja kuulutuse kuulmine
Jeesuse kannatuse, surma ja ülestõusmise kohta,
mis sulle pähe läheb.
Peast viib strateegiline teekond
pool meetrit allapoole südamesse.
Kui inimene nõustub Sõna südametunnistuseni vastu võtma,
teeb see haiget ja lõikab tõeliselt.
Sellest võib alata ärkamine.
On teada, et seda pistet südames võib kiiresti lämmatada.
Kuid ilma selleta ei tule ka ärkamist.
Teisisõnu, see on väga isiklik asi.
See ei juhtu ühises massis ja sa ei saa formaalselt kristlaseks,
vaid asi on selles, et näed isiklikult oma pattu
ning loodad Jeesusele.
Seda juhtus Apostlite tegudes korduvalt, kas pole?
Jah. Apostlite teod ongi huvitavad selle poolest,
et see on samas koguduse marss pimeduse keskele
ja samas ka marss üksikisiku südamesse.
Panin raamatule nimeks "Valgus võidab pimeduse".
Peame olema realistlikud.
Kui kogudus selle marsi Püha Vaimu väes ette võttis,
olid nad vastamisi tõelise pimedusega: inimkonnaga saatana võimu all.
Nende ülesandeks oli tuua nad Jumala valgusse,
saatana võimu alt Jumala kuningriiki, pimedusest valgusse.
Selle ülesande sooritamisele
seisid pidevalt vastu igasugused pimeduse jõud.
On huvitav, et Apostlite tegudes
näeb peaaegu kõiki neid samu vastupanevaid jõude,
mida tänapäevalgi.
Ja sedagi, kuidas algkogudus suutis Püha Vaimu väes
kõik need vastasjõud võita.
Nii et esmalt tuli surve, seejärel tagakius.
Nad palvetasid: "Issand, anna meile uut julgust
kuulutada Sõna, mis seda vastupanu tekitab."
Nad said uuesti Püha Vaimuga täidetud.
Hingevaenlase järgmine vasturünnak oli silmakirjalikkus:
Ananias ja Safiira.
Üllatuseks sekkus Jumal imeliselt ja kaks inimest suri.
Selle tulemusel sai tohutu hulk rahvast äratatud.
Ärkamine algas, kui kogudus puhastati.
Silmakirjalikkus on väga tõhus pimeduse vorm,
mis võib koguduse hävitada.
Koguduses tekkisid sisevastuolud seoses abistamisega.
Neist haarati kinni ja nendega tegeleti.
Ka see oli ärkamise eelduseks,
et koguduse koostöö läks käima.
Esines ka vaimsete privileegide taotlemist.
Siimon püüdis rahaga staatust osta.
Püha Vaim paljastas tema südame ja nõudis meeleparandust.
Lisaks oli rassistlikke religioosseid eelarvamusi.
Et inimene jõuaks meeleparanduseni ja ärkamiseni,
peab neist üle saama nii enda sees kui teiste puhul.
Püha Vaim vormis Peetrust ka selliseid asju tegema.
Järgmiseks kohtasid nad šamanistlikku religioossust,
mis püüdis hävitada evangeeliumi väge.
Lihtne sõna Jeesuse Kristuse nimes "Mine välja!" vabastas inimesi nii,
et nad võisid selle tulemusel meelt parandada.
Tekkis õpetuslikke erimeelsusi,
mis lahendati nii, et koguneti ja uuriti evangeeliumi.
Sisse tuli ka nn hunte ehk eksiõpetusi
ning nendega võideldi tõega
ja õige apologeetika ehk usu kaitsmisega.
Eriti suur oht ilmnes tolle aja vägedele toetumises.
See sai ilmsiks Efesose ärkamise puhul.
Küsimus võimude suhtes esines ka hiljem Pauluse vangistuse ajal.
Kõigis neis oli asi selles, et pimedus püüdis ärkamist lämmatada.
Kuid Jumala Vaimu väes kuulutatud Sõnaga suudab kogudus edasi minna
kui nõustub käima samu radu mis Apostlite tegudes.
Teisisõnu - esines väga erinevat vastuseisu,
ja nad ei andnud alla. Mis võis olla nende vastupidamise põhjuseks?
Põhjuseks oli teadmine,
et nad on kogu aeg Jeesusega.
Ülestõusnu oli nendega. Püha Vaim tunnistas seda.
Neil oli vägi ja meelevald
ning teadmine, et kui nad ka tapetakse ...
Ja neid tapetigi: Stefanos, Jaakobus jne.
Nad teadsid, et surm ei oma mingit lõplikku tähendust
neile, kes on Kristuses, sest Jeesus on surma võitnud.
Mis tähtsust omas Apostlite tegudes palve?
Piiblist, eriti Uuest Testamendist
leiab väga huvitavaid palveid.
Üks põnevamaid neist on minu meelest 4. peatüki palve,
kus seltskond hakkas mõistma,
et kogu üritust tabavad vastuseis ja ähvardused.
See leidiski aset. Mis nad tegid?
Nad hakkasid ühiselt palvetama ja nende palve,
mis on minu meelest ärkamise puhul võtmeküsimus ...
Kuidas nad palvetasid?
Nad kuulutasid esmalt, et Jumal on kõikvõimas.
Seejärel kuulutati, et Jumal on tark ja on juba Piiblis ilmutanud kõike,
mis parajasti olid toimunud Jeesuse ja nende endi elus.
Nad kuulutasid oma palves lihtsalt ülestõusnud Issandat.
Lõpetuseks palusid nad nii:
"Issand vabasta meid kõigist raskustest." Ei.
Nad ei palvetanud nii. Nad ütlesid:
Issand, anna meile julgust rääkida ja näita oma tegusid,
isegi kui selle tagajärjel tekib uus vastuseis.
Sellele vastas Jumal väikese maavärinaga
ja täitis nad uuesti Püha Vaimuga.
Kui tahame evangeeliumi levitada,
peame tulema palves korduvalt
selle suure ja imelise Issanda ette.
Ehk siis järeleandmatus. Kas seda võib üheks tunnuseks nimetada?
Jah. Nad ei andnud järele,
kuigi tundsid oma nõrkust ja hirmu.
Näiteks Apostlite tegudes mainitud Korintose koguduse olukorras
oli Paulus, kes on meie mõistes nagu Terasmees,
sügavalt hirmunud.
Peaaegu miljoni elanikuga sügavalt rikutud linn -
kuidas sinna evangeeliumi viia?
Ta palvetas suures hädas ja Issand vastas: "Ära karda!
Selles linnas on palju Minu rahvast!"
Teadlikkus sellest, et Tema on kartlikega
ja annab julguse edasi minna.
Nad palvetasid, ei andnud järele ja kuulutasid evangeeliumi.
Kuid nad ka kogunesid üsna tihti ja usinalt, eks ole?
Nad jagasid vahel peaaegu kõike.
Mõned isegi müüsid vara, mis kõigi vahel laiali jagati.
Seejärel hakkasid nad ka diakooniatööd tegema.
Sõna oli neid väga sügavalt mõjutanud.
Jah. Kui kuulutame, et Jeesus on Päästja ja pattude andeksandja,
ja et Jumal on armastus,
ja see ei tekita armastust ka praktilisel tasemel,
ei omaks see jutlustamine erilist tähtsust.
Kui usk Kristusse on tõeline, tekitab see kindlasti ka teenimise,
kuid sellise teenimise,
kus on alati keskmes evangeeliumi kuulutamine.
Selle kohta on suurepärane näide 9. peatükis,
kus Peetrus kutsuti Joppesse.
Seal oli surnud üks inimene.
Too Tabiita nimeline naine
oli teeninud kogudust oma vara ja osavate kätega.
Tabiita selline loomus johtus sellest,
et evangeeliumi tundmisele oli ta juhatanud diakon Filippus.
Ta oli õpetanud, et armastus väljendub ka praktilises töös.
Peetrus tuli sinna ja äratas ta surnuist üles.
Seal avaldasid ühiselt mõju kolm erinevat armuandi.
Selle tulemusel tuli usule uusi inimesi.
Ärkamise saladus on selles,
et koguduse erinevad armuannid saavad harmooniliselt koos töötada.
Kui tänapäeval käib misjonitöös pikk debatt selle üle,
et vahel tekivad kuulutamise ja teenimise vahel pinged
või isegi vastasseis,
ja on isegi ühendusi, kes on lubanud mitte kuulutada,
siis Apostlite tegudes seda pole -
kuulutatakse pidevalt, kuid ka teenitakse inimesi,
jagatakse näljastele toitu jne.
Jah. Paulus rajas kogudusi ja käis mööda neid ringi.
Mis ta seejärel tegi? Ta kogus neilt suure annetuse
ja viis selle Jeruusalemma vaesuses virelevale kogudusele.
Ka koguduste vaheline osadus
teostus diakooniatöö kaudu.
Kõik toimus evangeeliumist lähtuvalt.
Üks faktor, mis veel Apostlite tegudes ilmneb,
on kristlaste vaheline osadus.
Nad käisid koos, palvetasid,
töötasid ja jagasid koos.
Kristlus polnud individualistlik,
kus igaüks on otsekui saar omaette,
vaid kõike tehti koos.
Jah. Lääne individualism ei ole tõesti piibellik.
Piibellik pilt
pole ka kõiki ühtlustav kogukond,
vaid see on perekond, Jumala laste osadus.
Alles selle keskel saab evangeelium levida.
Ka normaalses misjonitöös on nii, et kui meie kuulutamise taustal
ei peegeldu koguduse omavaheline armastus,
siis üksnes kuulutamine ka ei tööta.
Evangeelium liigub edasi kahel rattal.
Kuidas on lood armuandidega,
millest Paulus kirjutab palju 1. Korintlaste kirjas ja mujal?
Kuidas ilmneb Apostlite tegudes Jumala armuandide spekter?
Seal on apostlid, kes hoolitsesid koguduse ühtsuse eest.
Oli ka evangeliste ja jutlustajaid,
kuid ka Jumalalt saadud sõnumi vahendajaid.
Tänu neile on meil Uus Testament.
Lisaks oli veel õpetajaid,
evangeliste ja diakone ning muid selliseid ameteid,
mis tegutsesid erinevate armuandide kõrval.
Otsustavaks oli see,
et kui näiteks tekkis esimene riid vara jagamise üle
või vaeste abistamise üle, johtus see sellest,
et Peetrus oma partneritega ei osanud seda teha.
Selleks oli vaja oskajaid.
Iga armuanni omanik peaks teadvustama,
mis tal on ja mida tal pole
ja et vajatakse teineteist, et kogu töö toimiks.
Kõik töötasid koos.
Polnud mingeid staare, kuigi räägime Paulusest ja teistest,
vaid terve kogudus kuulutas. Ja kas kuskil ei öelda,
et need kes tagakiusu tõttu hajutati, viisid samuti sõnumit edasi.
Kõik olid tunnistajateks.
Jah. Ning Peetrus ja Paulus ei tegutsenud kunagi üksi,
vaid neil oli alati meeskond kaasas.
Alati oli neid vähemalt kaks.
Kuid enamasti näeme neid liikumas
viie- kuni kümneliikmelistes tiimides.
Kogudus on Kristuse Ihu,
kus on vaja, et me üksteist oma armuandidega täiendaksime.
Vaatleme veel veidi ärkamist.
Oleme rääkinud isiklikkusest, palvest, osadusest, pöördumisest.
Milline koht oli nende Piiblil
ehk Vanal Testamendil?
Uut Testamenti polnud veel kogutud ja kirjutatud.
Olemasolevaid tekste polnud veel Uue Testamendi jaoks koondatud.
Millist tähtsust omas selles kõiges nende Piibel, Vana Testament?
Kui vaadata alates 1. peatükist,
siis kui neil oli vaja mõelda asjade arendamisele,
uurisid nad kohe Piiblist, mida tuleks teha.
Ka järgmistes peatükkides pöörduvad nad korduvalt Piibli poole.
Apostlite tegude tuumaks on selgelt,
et tegemist on Jumala Sõnaga ja selle levitamisega.
Kogudus polnud siiski täiuslik.
Seal näeb ja räägitakse selgelt ka vastuoludest.
Vahel tekkis neid ka otsustavate isikute vahel.
Tõepoolest. Pauluse ja Barnabase tüli
on suurepärane näide sellest,
kuidas Jumal neid jutlustajaid niiöelda koolitab.
"Te polegi nii suured ja imelised, vaid sama patused nagu teisedki."
Samas muutus nende tüli õnnistuseks.
Tekkis kaks misjonitiimi esialgse ühe asemel.
Kogudus, mis oma pattudest pidevalt meelt ei paranda,
ei saa olla Jumala tööriistaks.
Ja kuigi me ei näe Barnabast ja Paulust hiljem samas tiimis,
leppisid nad ilmselgelt ära,
kuna Barnabase meeskonna tüliõun ehk Johannes Markus
esines hiljem taas Pauluse tiimis.
Seal parandati siiralt meelt ja lahendati tülisid.
Elame täna samasuguses maailmas.
Koguduses tuleb julgeda pattudest meelt parandada.
- Ja andeks paluda.
Jorma Pihkala, kirjutasid raamatu "Valgus võidab pimeduse",
mis on Apostlite tegude selgitus,
ja oled isegi pikalt Jaapanis misjonitööd teinud.
Oled piibliõpetajana ka Soomes ringi reisinud ja kuulutanud.
Kui mõtled kõigele räägitule
ja kuidas ärkamine Apostlite tegudes ilmnes,
siis mis on need tähtsaimad faktorid,
mis meil Soome kristluses puuduvad?
Kus peaksime meie meelt parandama ja pöörduma?
Minu meelest on ehk üheks näiteks selle kohta,
kus oleme viltu läinud,
Efesose koguduse ärkamises toimunu.
On teada, et seal toimus suur ärkamine.
Kuid paralleelselt ärkamisega
toimus märkimisväärne sündmus,
kus ülempreester Skeua pojad
püüdsid kurje vaime välja ajada, kuigi nad ei kuulunud Jeesusele,
ja jäid ses lahingus kaotajaiks.
Selle tulemusel toimus midagi huvitavat - püstitati tuleriit.
Juba varem usule tulnud
tõid oma nõiakunstiraamatud ja muu sellise prahi kohale
ja põletasid tuleriidal ära.
Sellistest ühistest pattudest,
mida eriliselt armastatakse ja hinnatakse,
sest need võivad olla väärtuslikud, tuleb kogukondlikult meelt parandada.
See võib ärkamisele paremad eeldused luua.
See oli üsna konkreetne meeleparandus,
kui nood valet ja hullust täis raamatud ära põletati.
Nende pöördumine oli väga konkreetne.
Kas meenub veel mõni koht,
kus Apostlite tegudes konkreetselt meelt parandati?
Kas on veel mõni asi, mille kaotanud oleme?
Võimalik, et see,
mis juhtus Filipi vanglas.
Kaht meest oli pekstud ja nad pandi jalapakku.
Selle keskel pöördusid nad niimoodi Kristuse poole,
et ülistasid Jeesust keset oma kannatusi.
See äratas ka kõik teised vangid
ning ka vangivalvuri.
Algas ärkamine.
Kui keskendume meetoditele või muule sellisele,
aga mitte Issandale endale, Tema ülistamisele ja teenimisele,
püütakse kunstlikult saavutada seda, mida suudab üksnes Jumal.
Sellega on hea lõpetada, kuna saateaeg on otsas.
Soovitan soojalt sinu raamatut "Valgus võidab pimeduse".
Soovin sulle piibliõpetamises ja muus töös õnnistust! - Aitäh.
Aitäh, head vaatajad!
Oli hea meeldetuletus,
et Apostlite tegude tuumaks olev Kristuse-kesksus
ja Kristuse ülistamine ning samas meeleparandus kõigist pattudest
ei tohi meil kaotsi minna.
Kui pöördume ja parandame meelt enda, mitte naabri pattudest,
kogeme meiegi Apostlite tegudega sarnast Püha Vaimu tööd
ja saame ilmutuse Kristusest suure Päästjana.
Seda soovin meile kõigile.
Õnnistatud nädalat! Kohtumiseni nädala pärast!
Kristlik teletöö pole võimalik ilma inimeste rahalise toetuseta.
Kui kristlik teletöö on sind õnnistanud ja aidanud,
kas kaaluksid selle toetamist?
Võid helistada TV7 Eesti annetustelefonil 900 1777,
kõne hind 7 euri,
või teha ülekande ekraanil nähtavate või Eesti kanalite kaudu.
Lisainfo: www.tv7.ee
Tõlge: Monika Jaaguri