Tervetuloa Café Raamatun pariin.
Vieraanani on Vishal Mangalwadi Intiasta.
Hän on toiminut soveltavan teologian professorina.
Nykyisin hän on kristitty aktivisti ja kirjailija -
mutta ennen kaikkea ajattelija, jolla on paljon sanottavaa.
Tässä on hänen vastasuomennettu kirjansa, -
"Kirja joka muutti maailmasi".
Tervetuloa vieraakseni. - Kiitos.
Suomalaisina olemme osallisia Euroopan tapahtumiin.
Puhumme pian näistä tapahtumista: laskeeko lännen aurinko -
ja miten Raamattu on vaikuttanut läntisen kulttuurin syntyyn.
Mutta sinä tulet Intiasta. Miksi olet kristitty etkä hindu?
Tulin kristityksi teini-iässä.
Sitä ennen tapanani oli varastaa ja valehdella.
Jo 7-vuotiaana olin tietämättäni riippuvainen valehtelusta.
Vääntelin aina totuutta. Pidin sitä vitsailuna.
Menetin ystäväni, koska minuun ei voinut luottaa.
Vihasin tätä tapaa -
ja yritin päästä siitä eroon meditaatiolla ja tahdonvoimalla.
Silti valehtelin kaikille, vanhemmista opettajiin.
Varsinkin vihollisilleni.
Vihasin itseäni sen vuoksi.
Jotkut ovat koukussa päihteisiin tai pornoon.
Minä olin koukussa valehteluun.
Luulin tarvitsevani tahdonvoimaa, kunnes eräs mies selitti, -
ettei ongelmani ollut tahdonvoiman puute vaan synti.
Mutta Vapahtaja tuli pelastamaan meidät synnistä.
Hän otti syntimme, kuoli ristillä ja nousi kuolleista.
Jos pyydän häneltä anteeksi, hän vapauttaa minut synnistä.
Pyysin siis Jeesusta vapauttamaan minut valehtelusta.
Siihen loppui myös varastelu.
Kiersin kaupat, joista olin varastanut.
Tunnustin ja tarjosin rahaa korvaukseksi.
Onneksi sitä ei huolittu; eihän minulla juuri rahaa ollutkaan.
Kauppiaat vain kiittivät.
Kun lähdin opiskelemaan filosofiaa ja politiikkaa, -
huomasin, etten voinut uskoa Raamattuun.
Professorini olivat oppineempia kuin pastorini ja mentorini.
Uskoin, että koulutetut ovat älykkäämpiä.
Myöhemmin opin, ettei näin suinkaan aina ole.
Mutta nuorena luotin enemmän professoreihin kuin pastoreihin.
Jos professorit eivät uskoneet Raamattuun, miksi minä uskoisin?
Aluksi minun oli vaikea uskoa Raamattuun ja helppo epäillä sitä.
Kysymys olikin: mihin sitten uskon?
Päätin uskoa samaan kuin parhaat filosofit ja tieteilijät.
Paneuduin filosofiaan, mutta opiskellessani huomasin jotain.
Professorit ja filosofit tiesivät, etteivät tienneet totuutta.
Filosofit tiesivät myös, ettei totuutta voikaan tietää.
Totuuden käsitettä vastaan on hyökätty.
"Totuudenjälkeisessä" ajassamme totuutta ei ole olemassakaan.
Idän uskonnot ovat opettaneet näin jo vuosituhansia.
Tämä ajattelu on levinnyt länteen.
Nuorena jatkoin etsintääni.
Jos professorini tiesivät olevansa sokeita, -
miksi antaisin sokeiden taluttaa minua?
Oli löydettävä joku, joka tietää totuuden.
Jos kerran oli sokeita, täytyi olla joku näkeväkin.
Jos kukaan ei näkisi, emme puhuisi sokeudesta.
Olisiko siis joku, joka tietää totuuden?
Aloitin etsintäni hindujen pyhistä kirjoista, -
koska professorit ylistivät niitä.
Luin myös Koraania.
Puolessa vuodessa päädyin siihen, että Raamattu on Jumalan sanaa.
Kuninkaiden kirjat ja Aikakirjat vakuuttivat minut siitä, -
että Raamattu on Jumalan näkökulma maailmaamme.
Se koski myös minua ja Intiaa.
Törmäsit varmasti monenlaiseen kritiikkiin Raamatusta, -
mutta uskot, että kirja on historiallisesti luotettava.
Ensimmäinen Mooseksen kirja vastasi kysymyksiini, -
joihin filosofia ei vastannut.
Kuka olen: eläin vai Jumalan kuva? Onko minulla arvoa?
Mitä mieli on?
Nietzschen ja Freudin mukaan mieli oli aineen tuotosta.
Siksi mieli ei voinut tietää totuutta.
Onko mieli vain aineen tuotos -
vai onko Jumala antanut meille mielen, jotta tietäisimme totuuden?
Onko kieli kehittynyt sattumalta vallankäytön välineeksi -
vai onko se olemassa totuuden opettamista varten?
Antoiko Jumala meille kielen opettaakseen, mikä on oikein?
Pidin Ensimmäisestä ja Toisesta Mooseksen kirjasta.
Ne osoittivat, ettei asioiden tarvitse vain pahentua.
Orja voi löytää vapauden.
Intia ja Suomi ovat olleet vieraiden valtojen alla, -
mutta nyt juhlimme satavuotiasta Suomea.
Toinen Mooseksen kirja puhuu tästä orjien vapautumisesta.
Kolmas Mooseksen kirja vaikutti ensin tylsältä.
Pastorini eivät olleet opettaneet, -
miksi Euroopassa oli puhdasta ja Intiassa likaista.
Eurooppalaisten Jumala opasti puhtauteen, koska oli itse puhdas.
Pyhä Jumala ei voinut elää likaisessa leirissä.
Nuorena pidin tätä kirjaa tylsänä.
Etenin Tuomarien kirjaan. Olin silloin 20-vuotias.
Kirjassa oli inhottavia tarinoita.
Mies menee kylään sivuvaimonsa kanssa, joka joukkoraiskataan.
Nainen kuolee, mies lähettää ruumiin palasia ympäri maata...
Tämä oli inhottavaa.
Mutta Kuninkaiden kirjat ja Aikakirjat vasta tylsiä olivatkin.
Loputtomia listoja kuninkaista, jotka tekivät pahaa ja kuolivat.
Pojat ja pojanpojat seurasivat perässä.
Mietin, mitä tein juutalaisten historialla.
Enhän tuntenut Intiankaan historiaa.
Päätin, että Raamatun lukeminen sai riittää.
Juuri silloin eräs asia alkoi kiehtoa minua.
Intian historiassa hehkutettiin aina hallitsijoiden mahtavuutta.
Raamatussa kerrottiin, kuinka pahoja Israelin kuninkaat olivat.
Tämä ei ollut kuninkaiden käskystä kirjoitettua historiaa.
Sen täytyi siis olla uskonnollista historiaa.
Papit olivat varmaan kirjoittaneet sen arvostellakseen kuninkaita.
Aloin lukea kirjoja uudelleen.
Nyt huomasin, että papistokin kuvattiin kelvottomana.
Jumala sanoi vihaavansa uskonnollisia juhlia.
Kansan hurskaus oli kuin tahrainen riepu.
Jumala tuhosi temppelinsä ja lähetti kansan orjuuteen.
No, ehkäpä Raamattu olikin alistettujen historiaa.
Kirja vastusti sekä kuninkaiden että pappien harjoittamaa sortoa.
Luin jälleen Kuninkaiden kirjat.
Nyt keksin, että nehän olivatkin profeettojen näkökulma.
Päätin lukea kirjat vielä kerran vahvistaakseni tulkintani.
Luin näitä tylsiä kirjoja neljättä kertaa kahden kuukauden sisällä.
Viimeisinkin tulkintani osoittautui vääräksi.
Suurin osa profeetoista tuomittiin huijareiksi.
Oikeille profeetoille kävi huonosti.
He eivät olleet voittoisia kuten Muhammed.
He yrittivät pelastaa kansan mutta menettivät omankin henkensä.
Kirjat väittivät olevansa Jumalan sanaa.
1. Kun. 17:ssa kerrotaan Sarpatin leskestä.
Hän aikoi poikansa kanssa syödä viimeiset ruokansa ja kuolla.
Elia lupasi, etteivät he kuolisi.
Vähän ajan päästä poika kuoli, mutta palasi elämään.
Silloin leski tunnusti, että Elia oli Jumalan mies -
ja että tämän sanat olivat totta.
Kun Elia oli sanonut, etteivät he kuolisi, -
hän olikin puhunut Jumalan sanoja.
Voivatko siis ihmisten kuten Raamatun evankelistojen sanat -
ollakin Jumalan sanoja?
Lukutaidoton leski sanoi: "Nyt minä tiedän."
Filosofit ja teologit eivät tiedä, mutta tämä nainen tiesi -
että Elia oli Jumalan mies ja puhui totta.
Tämä oli vain yksi esimerkki lukemastani.
Sehän osoittaa, että Raamattu on rehellinen kirja.
Se kritisoi kaikkia.
Vain pyhä, rakastava Jumala on puhdas ja oikeassa.
Totta. Raamattu ei ole idealistinen kirja.
Se ei ainoastaan opeta ihanteita.
Se kuvaa myös todenmukaisesti syntiä.
Jopa uskonnolliset johtajat voivat olla turmeltuneita.
Nyt vietämme uskonpuhdistuksen merkkivuotta.
Uskonpuhdistus lähti siitä, että kirkko oli turmeltunut -
ja käytti uskontoa ihmisten riistämiseen.
Jumalan sanassa on uskonpuhdistuksen siemen.
Israel otti sanan vastaan ja uudistui.
Euroopan kirkko oli turmeltunut, -
mutta Jumalan sana pystyi uudistamaan sen.
Sain selville, että oikeastaan Raamattu loi modernin Intian.
Tästä kerrotkin kirjassasi. Tuot esille tärkeitä asioita.
Raamattu on vaikuttanut kuvaamme miehistä, naisista ja lapsista -
mutta myös talouteen, teknologiaan ja muuhun.
Otetaan esimerkiksi ihmiskuva.
Miten Raamattu on antanut meille ihmiskuvan, -
joka on yhtä aikaa ylevä ja todenmukainen?
Länsi on saanut Raamatusta kaksi hienoa ajatusta.
Ensimmäinen on ihmisarvo ja toinen ihmisen turmeltuneisuus.
Ihminen on suuri, mutta hänen suuruutensa on turmeltunut.
Jumalan kuva on rikkoutunut.
Francis Schaeffer kutsui ihmistä "loistokkaiksi raunioiksi".
Paavi Innocentius III kirjoitti kirjan ihmisen kurjuudesta.
Jokainen tunnustaa tämän kurjuuden.
Buddha oli samasta kansanryhmästä kuin isäni.
Hän totesi, että elämä on kärsimystä.
Thomas Hobbes, yksi valistuksen isistä Englannissa, -
kuvasi elämää yksinäiseksi, kurjaksi, raa'aksi ja lyhyeksi.
Näin Buddhakin sanoi. - Melkoinen kuvaus.
Niin, melkoinen. Yksinäistä, kurjaa ja raakaa.
Renessanssin kirjailija Pico della Mirandola -
löysi Raamatusta ajatuksen ihmisarvosta.
Yksi keskiajan Euroopan ongelmista oli, -
että ihmiset palvoivat enkeleitä ja pyhimyksiä.
Tuliko enkeleitä palvoa?
Psalmi 8:4 kuuluu latinalaisen Vulgata-käännöksen mukaan: -
"Sinä teit ihmisen hiukan enkeleitä alhaisemmaksi."
Onko ihminen enkeleitä alempi?
Daniel ja Johannes kumarsivat enkeleitä, -
mutta enkelit kielsivät tekemästä niin.
Heprealaiskirjeen mukaan enkelit ovat palvelijoitamme.
Kumpi siis on korkeampi, enkeli vai ihminen?
Itse asiassa Psalmin 8 alkuteksti sanoo, -
että ihminen on hiukan Jumalaa alempi.
Jumala sanoi: "Tehkäämme ihminen kuvaksemme."
Oliko ihminen Jumalan kuva? Pico tutki kerubeja ja serafeja -
ja päätteli, että ihminen on niitä suurempi.
Ihminen ei ollut muiden luotujen kaltainen vaan Jumalan kuva.
Jumala tuli ihmiseksi, ei enkeliksi -
pelastamaan ihmisen ja tekemään tämän itsensä kaltaiseksi.
Jos voitamme, saamme istua Jeesuksen valtaistuimella -
kuten hän istuu Isänsä valtaistuimella.
Näin lupaa Ilm. 3:21.
Ihminen on arvokas, luotu Jumalan lapseksi -
ja hallitsemaan hänen kanssaan.
Tähän perustuu ajatus siitä, että hallinto on yksilöä varten.
Ihminen on niin tärkeä, että Jumala tuli ihmiseksi.
Jeesus vuodatti verensä vuoksemme.
Hän sanoi, että sapatti on ihmistä varten eikä toisinpäin.
Laki on meitä varten.
Mutta ihminen on myös syntinen.
Olemme kapinoineet Jumalaa vastaan ja joutuneet synnin orjiksi.
Olemme kuoleman omia. Jopa luonto on meitä vastaan.
Bakteerit sairastuttavat meidät ja kuolemme.
Mutta Jumala lähetti Poikansa pelastamaan meidät.
Tähän perustuu ajatus ihmisen oikeuksista ja arvosta.
Kansalainen ei ole valtion omaisuutta.
Valtion tehtävä on palvella kansalaisia -
ja tarjota heille mahdollisuus toteuttaa itseään.
Ajatus ihmisoikeuksista ja tasa-arvosta on ainutlaatuinen.
Mies ja nainen ovat molemmat Jumalan kuvia.
Tämä ajatus löytyi 500 vuotta sitten uskonpuhdistuksessa.
Luther ymmärsi Raamatusta, että kaikki uskovat ovat pappeja.
Yleisen pappeuden periaatteesta seurasi, -
että jokaisen oli saatava koulutusta.
Euroopassakaan kaikki eivät tuolloin käyneet koulua.
Uskonpuhdistajat vaativat kouluja kaikille.
Luther kirjoitti kolme kirjettä vuosina 1520, 1524 ja 1530.
Viimeinen oli vetoomus vanhemmille, että nämä panisivat lapset kouluun.
Tästä alkoi älyllinen vallankumous.
Koulutuksen ytimessä oli, että lasten tuli oppia tuntemaan Jumala.
Hehän olivat kaikki pappeja.
1. Tim. 2:4:n mukaan -
Jumala haluaa kaikkien pelastuvan ja tuntevan totuuden.
Siksi lasten tuli opiskella.
Kantava voima oli Raamattu, joten se oli käännettävä eri kielille.
Jumala halusi kaikkien tuntevan totuuden.
Mutta kaikki eivät osanneet lukea omaakaan kieltään.
Ensin oli luotava kirjakieli ja painettava kirjoja.
Kaikki Intian nykykielet ovat raamatunkääntäjien luomia, -
samoin kuin Agricola loi suomen kirjakielen.
Raamatunkäännösten myötä syntyi painotuotanto.
Minua kirjassasi kosketti erityisesti se, -
että Raamattu on vaikuttanut meihin enemmän kuin ymmärrämme.
Otimme ihmiskuvan vain yhdeksi esimerkiksi.
Kirjassa esimerkkejä on paljon lisää.
Aikamme loppuu pian, -
mutta eikö tämä johda meidät ristille?
Jos ihminen on arvokas mutta syntinen, -
tarvitsemme suuresti Vapahtajaa. - Näin todellakin on.
Kerran Äiti Teresalle kerrottiin, että kadulla makaa mies.
Hänen vaimonsa lähti, koska ei jaksanut hoitaa häntä.
Sukulaisetkin jättivät hänet.
Madot syövät häntä ja linnut odottavat puussa vuoroaan.
Valtio ei hyödy miehestä, koska hän ei voi maksaa veroja.
Tämä kurja olentoko oli enkeleitä suurempi?
Äiti Teresa vastasi: -
"En ole filosofi, olen vain Jeesuksen seuraaja."
"Tiedän vain, että Jumala tuli ihmiseksi tätä miestä varten -
ja vuodatti verensä, jotta hän pelastuisi."
"Siksi hän on sen arvoinen, että tulen Euroopasta Intiaan -
palvelemaan häntä ja palauttamaan hänen ihmisarvonsa."
Muut uskonnot eivät ole tuottaneet Teresan kaltaisia hyväntekijöitä.
Ateistina Malcolm Muggeridge kiersi maailmaa ja totesi, -
ettei ateismi tuottanut yhtään Teresaa.
Hän nosti ensimmäisenä toimittajana Teresan julkisuuteen.
Hän totesi, että ateismi pelkistää ihmisen kemiaksi ja tomuksi.
Raamatun maailmankuva taas korottaa ihmisen Jumalan kuvaksi.
Kiitos, kun tulit muistuttamaan meitä tästä tärkeästä asiasta.
Suosittelen lämpimästi tätä kirjaa, -
"Kirja joka muutti maailmasi".
Emme tiedäkään, mitä menetämme, jos luovumme Raamatusta.
Se on ainoa todellinen perusta ihmisen arvolle.
Siunausta sinulle! Nähdään taas viikon päästä.
Suomennos: Sari Nuutinen