PIIBLIKOHVIK
Tere tulemast taas Piiblikohviku saatesse!
Teeme tänast saadet päeval,
mil Soomes muutub Abieluseadus.
Räägime saates sellest,
milline uus mõtlemine seda valdkonda vallutamas on,
näiteks seksuaalkasvatuse vallas.
Külas on Tapio Puolimatka, kes on varemgi tihti saates käinud.
Tere tulemast! - Aitäh.
Loen alustuseks ühe kirjakoha Piiblist,
kus Paulus kirjas Roomlastele
seletab üht tolle aja arengut.
See toimus 1. sajandil.
Paulus ütleb inimeste kohta:
"Väites endid targad olevat, on nad läinud rumalaks
ja on kadumatu Jumala kirkuse vahetanud kaduva inimese
ja lindude ja neljajalgsete ja roomajate kujutistega.
Seepärast ongi Jumal andnud nemad
nende südame himudes rüvedusse,
et nad oma ihu ise häbistaksid.
Nad on Jumala tõe vahetanud vale vastu
ning austanud ja teeninud loodut Looja asemel,
kes olgu kiidetud igavesti. Aamen."
Paulus ütleb siin,
et kui Jumal inimesed lõi, on midagi, mida nad Jumalast teavad.
Et on olemas tõeline jumalateenimine
ja tõeline elu, mis põhineb tegelikkusel ja Jumala loomisel.
Sellel, milline tegelikkus reaalselt on.
Kuid selle tegelikkuse võib hüljata
ning hakata elama illusioonide ja ettekujutuste järgi
ning järgida neid.
Kui mõelda perekonna küsimusele, siis siin on see muutus eriti nähtav.
Kirjutasid uue raamatu
"Seksuaalrevolutsioon - pere ja kultuuri kokkuvarisemine."
Ütled siin muuhulgas,
et kui varem eksisteeris vooruskasvatus,
kus inimestele õpetati ustavust, eneseohverdust armastuses,
teisele pühendumist, siis nüüd "võtab vooruskasvatuse koha
meelehea- ja naudingukasvatus,
mis julgustab lapsi otsima seksuaalnaudingut
enda ja oma kaaslaste kehadest ilma häbi ja süütundeta.
Oletatakse, et laps on sünnist peale seksuaalselt aktiivne
ning peaks võimalikult varakult eneserahuldamisega tegelema
ja seksuaalkogemusi hankima."
Vooruskultuuri asendab naudingukultuur.
Kaua eksisteerinud vanema nägemuse järgi
nimetatakse seda heteronormatiivsuseks.
Uut nägemust nimetatakse Soomes pervonormatiivsuseks.
Need on veidi rasked terminid. Mida tähendab heteronormatiivsus?
Heteronormatiivsus tähendab seda,
et seksuaalsus kuulub naise ja mehe abielu juurde.
Seksuaalsus teenib eluaegset armastust,
ustavat armastust nii heas kui halvas. See on kogu eluks.
Seksuaalsus pole eesmärk omaette.
Sel juhul on abieluväline seksuaalsus vale ja patt.
Kuid pervonormatiivsus tähendab,
et see, mida heteronormatiivsus peab perversseks või vääraks,
on hoopis norm ja normaalne.
See on seotud mainitud kirjakohaga.
Kui mõelda ajalooliselt,
kuidas nn pervonormatiivne nägemus seksuaalsusest,
kus kriteeriumiks on see, et kõik, mis sulle orgasmi annab, on hea,
olgu see siis mis tahes soost inimene või loom,
et kuidas see sündis, siis nagu see kirjakoht ütleb,
hakkab inimene vaatlema maailma
loodu alamatest olenditest lähtuvalt,
mitte Jumalast lähtuvalt.
Selles arengus mängis olulist rolli Alfred Kinsey.
Ta uuris algul putukaid ja tegeles ühe herilase liigiga.
Ta kogus neid kümneid tuhandeid ja klassifitseeris neid.
Sealt liikus ta seksuaalsuse juurde. Ta uuris seda nagu putukaidki.
Ta uuris, milliseid erinevaid seksuaalsuse liike esineb.
Ta küsitles vanglais seksuaalkurjategijaid jts.
Ta pidas neid erinevaid vorme looduse eri variatsioonideks.
See, mida peeti perverssuseks, olevat hoopis normaalne.
See on vaid üks looduse variant.
Ses pole midagi valet. Vale on öelda, et selles on midagi valet,
kuna see tekitab süütunnet.
Pervonormatiivsus heidab heteronormatiivsusele ette:
Tekitate inimestes süütunnet,
kui ütlete, et on vale harrastada seksuaalsust abieluväliselt
See oli Kinsey jaoks keskne probleem, isikliku süütunde probleem.
Paulus ütleb selles Roomlaste kirja alguse tekstis,
kus ta selgitab kristlust neile, kes seda ei tunne,
et teatud tasandil inimene teab, mis on õige.
Sinagi räägid oma raamatus,
et inimene teab mingil tasandil,
mis oleks hea ja õige ka seksuaalsuse vallas.
Kuid sinu kirjeldatud uus mõtlemine
süüdistab seda, mida inimene teab õige olevat.
Tekib vastuoluline olukord, näiteks kasvavale noorele.
See on vastuoluline ka siis,
kui mõelda uuele seksuaalkasvatusele,
mis õpetab lapsele alates 4. eluaastast ja varemgi,
et seksuaalsuse eesmärk on enda rahuldamine;
et seksuaalne rahuldus on lapse õigus.
Probleem on selles, et laps on loodud Jumala sarnaseks.
Ta pole mingi putukas ega herilane.
Ta teab intuitiivselt, mis on seksuaalsuse eesmärk.
Ta otsib igavest armastust, kus teineteist usaldatakse.
Seksuaalsus on ilming sellest,
et kui abikaasad armastavad teineteist võib selle viljast sündida lapsi.
Võib toimuda võimas ime.
Nüüd õpetatakse, et asja mõte on vaid eneserahuldus ja orgasmid.
Olgu inimeste või loomadega.
Kui selle järgi elama hakata, nagu lapsi juhendada võib,
tuntakse suurt süütunnet,
kuid ta ei mõista seda, kuna talle on õpetatud vale moraali.
See segadus ja tekkiv allasurutud süütunne
suunavad last täiesti vääralt.
Kui mõelda, millised ohud peituvad vabas, ohjeldamatus seksuaalsuses
lapse arengu seisukohast, siis neid on palju.
Ta raiskab ehk potentsiaalselt elu kõige rikkalikumat mõõdet
millegi väärtusetu peale.
Kui mõelda täiskasvanutele, siis siin on ilmselt nii,
et täiskasvanu on võinud lämmatada pika protsessi jooksul selle teadmise,
mis temas lapsena tugev oli.
Mingil tasandil eksisteerib see endiselt ja kui näiteks esineb truudusetust,
siis normaalsel juhul tekitab see suurt valu ja solvumist
selles, kellele truudust murti.
Kuid nüüd on siin uus ilming.
Kas see võib johtuda uuest pervonormatiivsest mõtlemisest,
et näiteks truudusetu mees nõuab, ja selliseid juhtumeid on palju,
et abikaasa peab sellega nõustuma,
mitte meest hukka mõistma,
ja leppima, et mehel on teisi naisi.
Ta toob julgelt teised võrrandisse ja nõuab abikaasalt heakskiitu,
et suhtesse tuleb ka teisi naisi.
Kuidas kommenteeriksid?
See on tagajärjeks uuele seksuaalkasvatusele.
Maailma Terviseorganisatsiooni soovitused seksuaalkasvatuse kohta
esitlevad erinevaid seksuaalkäitumise vorme
ja perverssusi võrdõiguslikuna. Neid lihtsalt esitletakse lastele.
Kui on mõni selline mees,
kellel on naine ja kodu ja lisaks teisi kuskil kõrval,
võib ta tunda, et see on üks variatsioonidest või elustiilidest,
mis on teistega samavõrdne. Mis selles siis valet on?
Väide, et peaks elama abielus, käib ju heteronormatiivsuse alla.
Juba meie Haridusameti juhend nimetab võrdõiguslikkust oskuseks.
Selle järgi on sooteadliku kooliõpetuse üheks tunnuseks
heteronormatiivsuses ja ühepoolsetes suhetes kahtlemine.
Haridusameti arvates peaksid lapsed juba koolis kahtlema
ühepoolse peremudeli, kus on isa, ema ja laps, õigsuses.
Seega on selline seiklev mees,
kes jahib seksuaalkogemusi,
just eelarvamusteta ja avatud selle uue mõtlemise järgi,
mida Haridusameti meelest tuleks lastele õpetada.
Probleem on selles,
et kuna inimesse on sisse ehitatud eluaegse armastuse otsimine,
teeb truudusetus abikaasale tõsiselt haiget
ja haavab truudusetut poolt enamgi, kuna too jääb süüdlaseks.
Ta haavab seda armastust ja lõhub kodu.
Ainus, mida siin öeldakse, on et naine, kes antud juhtumis ütleb,
et teine midagi valesti teeb ja peaks truu olema,
on hoopis eksinud ja süüdlane,
kuna ei aktsepteeri oma kaasa katsetusi ja lämmatab tolle isiksust,
mis vajab neid uusi kogemusi. Nii seda lugu tavaliselt kedratakse.
Täpselt. See järgib herilasemudelit,
mille järgi inimesed on nagu putukad, kelle seas juhtub igasugu asju.
Ei saa öelda, et miski on parem, kuna loodus varieerib asju.
Evolutsiooni tulemusel on tekkinud erinevaid seksuaalkäitumise vorme,
kuid ei saa öelda, milline neist mõnest teisest parem on.
Väga traagiline
on tänases seksuaalkasvatuses mõte,
et laps on peaaegu sünnist alates seksuaalne olend.
Kuidas see mõte sündis? Mis on selle taust?
See lähtub Kinsey uuringutest.
Kuidas uuris Kinsey laste seksuaalsust?
Kinsey oli empiirik. Seksuaalsuse olemuse tundmiseks
peab empiirik seda jälgima vahetu kogemuse tasandil.
Kes saab lapse seksuaalsust jälgida?
Keegi, kes elab seksuaalsuhtes lastega.
Kes elab sekssuhtes lastega? Pedofiil.
Teisisõnu, Kinsey hakkas infoallikaina pedofiile kasutama.
Ta otsis nad üles.
Näiteks pedofiil Rex King, kes kasutas seksuaalselt ära 800 last,
saatis Kinseyle regulaarselt raporteid.
Hugo von Balluseck, Natsi-Saksa komandant Poolas,
oli pedofiil, kasutas ära lapsi ja saatis Kinseyle raporteid.
Raportite alusel koondas Kinsey oma poolemiljonilise tiraažiga raamatusse
mehe seksuaalsusest tabeli,
kus kujutab lapse seksuaalkogemusi alates 4. eluaastast.
Näiteks mainitakse seal,
et 4-aastasel lapsel oli 24 tunni jooksul 26 orgasmi.
Mida see tähendab? Mingi pedofiil on 24 tundi last seksuaalselt piinanud
ja ta reageerima saanud.
Kinsey määratleb orgasme lapse krampide, valukarjete,
minestamise, kahvatumise vms järgi.
Kinsey akadeemiline biograaf James Jones ütles,
et tegemist on laste seksuaalse piinamisega.
Möödus 40 aastat, enne kui uurijad märkasid,
milliseid õudusi see suur teadustöö sisaldas.
Teaduslik alus uskumusele, et laps on seksuaalne olend,
lähtub pedofiilidelt.
See jääks oma õuduses
mingiks veidruseks, kui poleks nii,
et see on üks alusteoseid seksuaalrevolutsiooni mõttelaadile,
mida oma raamatus kirjeldad.
Seda haridust
ei esitleta meile muidugi nii räigena,
kuid neid mõtteid, mida algul mainisid, tutvustatakse vähehaaval.
Selle mõju on näha
Maailma Terviseorganisatsiooni soovitustes seksuaalkasvatuse kohta.
Selle järgi peaks 0-4-aastastele õpetama eneserahuldamist.
See lähtub Kinsey mõttest,
et juba 4-aastane laps on olend, kes peab saama end rahuldada.
Kuidas on võimalik, et on saadud nii kaugele minna?
Kuidas seletad, et puudub massiline reaktsioon,
mis seda tegevust haigeks peaks?
Mõte on eelkõige selles,
et kui seda teost vaadata, on see täis statistikat, fakte, detaile.
Minu mäletamist mööda on see umbes 500-800-leheküljeline teos.
Seda pole ilmselt korralikult loetud.
Ja kummaline on see,
et tabelis lapse seksuaalkogemustest ei kahelnud keegi 40 aastat,
enne kui lõpuks James Jones otsustas küsida, kuidas see info saadi.
Ja kui seda hakati uurima, leiti, kuidas see info hangiti.
Huvitav on siin seegi, et kui Kinsey õpetas seksuaalsusest,
mis olevat vaid orgasmi taotlemine,
siis samal ajal elanud kristlik filosoof Dietrich von Hildebrand,
kes samuti seksuaalsust uuris, ütles, et seksuaalsus teenib armastust.
Kuidas need kaks natsismi suhtusid?
Inimest hinnatakse tema suhtumise põhjal natsismi.
Hildebrand pühendas elu natsismi vastu võitemisele
alates 1930. aastaist.
Kui Hitler võimule tuli, läks ta Viini ja võitles natsismi vastu seal,
kuni Hitler linna vallutas.
Siis pidi ta põgenema, kuna Hitler oleks ta tappa lasknud.
Mida tegi Kinsey? Ta kasutas natsist pedofiili infoallikana.
Lääne kultuur on nüüd valinud selle nägemuse seksuaalsusest,
mis lähtub niisugusest moraalitust vaatevinklist.
Kui rääkisid süütundest,
siis Kinsey elu on selles mõttes traagiline,
et samal ajal, kui ta oli abielus,
lõi ta töökeskkonna, kus kõik olid omavahel seksuaalsuhetes.
Ta ise kaldus homoseksuaalse sadomasohhismi suunas.
Tema biograaf kirjutas,
et ta arendas neid valusaid masohhistlikke naudinguotsinguid,
kuna võitles oma süütundega.
Kuigi ta lõi kogu selle teooria süütunde eest põgenemiseks,
ei suutnud ta põgeneda. See viis sügava masohhismini,
mis olevat üks põhjuseid, miks ta üsna noorelt, 62-aastasena, suri.
Vaatame asja teist poolt.
Miks on nii tähtis
hoida kinni heteronormatiivsusest,
kui mõtleme lapse arengule terveks, tugevaks täiskasvanuks?
Miks on just selles etapis ääretult tähtis
õppida vooruskultuuri truuduse kohta
ja et seksuaalsus kuulub kokku armastuse ja ustavusega;
et see kuulub abiellu
ja nõutakse teatud eneseohverdust teise eest ja teise heaoluks,
mis on parim ka endale.
Miks on neid väärtusi juba nii varases etapis vaja?
Tänased uurimused on näidanud, et laps on Jumalast teadlik olend.
Laps teab loomupäraselt, et Jumal on loonud kõik
ja maailmasolev kord peegeldab Jumala tarkust.
Kui üldse keegi, siis on laps armastust otsiv olend.
Ta on loodud armastuseks ja elab armastusest.
Armastuse ideaal,
mis tema puhul realiseeruks abikaasa leidmises,
kellele eluaegses abielus pühenduda, on niivõrd kandev jõud,
mille kaudu ta mõistaks ka Jumala kolmainsust.
Filosoof Alexander Bruce analüüsis, kuidas armastus mehe ja naise vahel,
kus kaks isikut saavad üheks lihaks ja sündida võib kolmas ehk laps,
peegeldab kolmainsust, meile muidu arusaamatut tõde,
et on kolm teineteist armastava isikut ja on üks Jumal.
See kõige püham asi tuleks lapse jaoks pühaks muuta.
Seda tuleks valgustada, toetada ja julgustada, et see ei määrduks,
kuna see kannaks teda elus edasi. See on inimese jaoks suur jõud,
kui kasvad ja valmistud armastuseks ja saad seda oma elus realiseerida,
nii et sul õnnestub luua pere ja abielu,
kus see armastus piisaval hulgal realiseerub.
Teame, kui traagiline on inimesele, kui ta selles vallas ebaõnnestub.
Lapsed vajavad siin tuge, kuna nad ei suuda kaugele ette mõelda.
Neile tuleb see perspektiiv anda.
Räägid raamatus seksuaalrevolutsioonist ka sellest,
et kui laps saab terve ja õige seksuaalkasvatuse,
areneb temas tugev eneseaustus ja identiteet.
Ta suudab end paremini kaitsta ärakasutamise eest.
Kui ta saab väära, moonutatud seksuaalkasvatuse,
siis tema võime
end ärakasutamise eest kaitsta nõrgeneb.
Selle kohta on üks näide.
Hiljuti oli üks inimene
suutnud sundida 15-aastase tüdruku prostitutsiooni,
selgitades, et see on tema jaoks parim viis palju naudinguid saada.
Selle tüdruku seksuaalkasvatus polnud andnud talle mingit arusaama,
et seksuaalsus pole esmalt naudingu, vaid armastuse väljendamiseks.
Ja mis on igavene armastus, pühendunud, kaasale truu armastus?
Sel neiul polnud neist mingit arusaamist.
Mingi jultunud täiskasvanu sai manipuleerida seda tüdrukut
ja kasutada teda endale rahateenimisvõimalusena.
Ja tüdruk uskus, et nii on normaalne seksuaalelu elada. Ta saab nautida.
Mainisid varem, et vanusepiirangut üha madaldatakse.
Üha nooremad peaksid saama kokkupuuteid oma seksuaalsusega
ja seksuaalseid kogemusi.
See lähtubki Kinsey mõtteviisist, mis omakorda lähtub pedofiilidelt.
Sel juhul ei jõua piisavalt varakult
areneda tervislik nägemus seksuaalsuse tegeliku olemuse kohta.
Mõned panseksuaalsuse toetajad ...
Ka Kinsey pidas inimesi panseksuaalseteks,
kus pan tähendab kõike, ehk kõiguseksuaalseteks.
Kui poleks nn kristlikust õpetusest lähtunud vääreelarvamusi,
võiksid inimesed olla seksuaalsuhetes kellega tahes, sh loomadega.
Panseksuaalsus propageerib seda,
et lapsele tutvustatakse seksuaalkogemusi võimalikult vara.
Kuna see lõhub ehtsat armastust otsiva elustiili.
Sellest võiks veel paljugi rääkida, kuid meie aeg on otsas.
Aitäh saates osalemast, Tapio Puolimatka!
Olen aastate jooksul siin saadetes mitmeid raamatuid soovitanud,
kuid ütleksin ühe asja Puolimatka Seksuaalrevolutsiooni raamatu kohta.
Kui tahad tõeliselt mõista, milles praegu küsimus on,
pervonormatiivsuse suhtes jms,
ning mis seksuaalkasvatuses ja muus vastavas toimub;
mis toimub perekonna ja perekonna mõistega, abieluga,
siis loe seda raamatut. See on lihtne selles mõttes,
et räägib arusaadavalt asjust, millega me kõik kokku puutume.
Soovitan väga soojalt tutvuda Puolimatka soomekeelse raamatuga
"Seksuaalrevolutsioon - pere ja kultuuri kokkuvarisemine".
Lisaks võime palvetada ja võidelda
selle eest, mis on tõde ja õige
ning pakkuda evangeeliumisõnumit kõigile,
keda see uus mõtlemine lõhkunud on.
Õnnistatud nädalat! Kohtume nädala pärast Piiblikohvikus!
Minu nimi on Leif Nummela ja teen Piiblikohviku saadet.
Kui tahad toetada seda saadet ja kristlikku teletööd,
saad teha seda ekraanil nähtavate kanalite kaudu.
TV7 Eesti tööd saab toetada helistades annetustelefonil 900 1777.
Kõne hind on 7 eurot. Lisainfo: www.tv7.ee
Aitäh, et aitad neid saateid võimalikuks teha!
Tõlge: Monika Jaaguri