PIIBLIKOHVIK
Tere tulemast taas Piiblikohviku saatesse!
Oleme Soome kristlastena saanud pikalt elada üsna suures rahus
ja teha kristlikku tööd vabaduses.
Kahjuks kõigil kristlastel seda võimalust pole.
Maailmas on palju tagakiusatud kristlasi
ja sellest räägimegi täna Miika Auvisega. Tere tulemast! - Aitäh.
Oled ühenduse Open Doors Soome esinduse tegevjuht.
Räägi veidi sellest organisatsioonist.
See on maailma suurim tagakiusatud kristlaste seas töötav organisatsioon.
Meil käib töö rohkem kui 75 riigis, hetkel aktiivselt 60 sihtriigis.
Meie missiooniks on teenida tagakiusatud kristlasi igas vormis.
Alates Piiblite vedamisest riikidesse, kus kristlased neid ise ei saa,
ja aitame näiteks Iraagis ja Süürias sõja tõttu kodu jätnud kristlasi
või Alepposse piiramisrõngasse jäänud kristlasi.
Toetame nii, et kogudused saavad jagada kõigile abivajajaile
erinevat praktilist abi.
Kui räägime tagakiusatud kristlastest,
siis saate igal aastal olukorra kohta
uurimustel põhineva värske info. Räägi sellest veidi.
Open Doorsi alla kuulub World Watchi osakond,
mis tegeleb uurimistööga.
Nad uurivad kristlaste olukorda, inimõigusi ja usuvabadust maailmas.
See on väga oluline info, kuna vastasel juhul on Open Doorsil
ja teistel misjonitööd tegevatel ühendustel raske saada üldpilti,
kus on kristlastel raskusi ning kus ja millist abi vajatakse.
World Watch avaldab igal aastal raporti
pidevalt uueneva infoga selle kohta, kus kristlasi enim taga kiusatakse,
miks ja milliste tagajärgedega.
Viimane värske raport on äsja ilmunud.
Milline on üldolukord maailmas?
Millises mastaabis kristlasi täna, 2017. a taga kiusatakse?
2017. a jaanuaris avaldatud värskeim World Watchi raport näitab,
et hetkel kiusatakse kristlasi taga statistiliselt rohkem kui iial varem.
Kristlased on maailma suurim tagakiusatav usurühm.
Ühtki teist inimrühma nii ulatuslikult ei ahistata.
Tagakiusu all elab ca 350 miljonit kristlast.
Neil pole usu-, sõna- ega kogunemisvabadust.
Soomes peetakse neid põhiinimõigusi iseenesestmõistetavaks.
See on suur hulk inimesi - üle kolmesaja miljoni. - Jah.
World Watch koostab nimekirja
50 halvimast tagakiusuriigist,
kus elab ca 215 miljonit kristlast.
Hetkel on trend kahjuks selline,
et tagakiusu all näib olevat eri põhjustel üha enam kristlasi.
Näiteks levib diktaatorlik, islamistlikul alusel valitsusvorm;
Araabia kevade tagajärjed Lähis-Idas
näivad olevat tõuganud mitu Lähis-Ida ja Põhja-Aafrika riiki pigem suunda,
kus kristlaste tingimused on leevenemise asemel raskenenud.
Kuigi Araabia kevade alguses 2011. a
oodati diktatuuridest vabanemist.
Kahjuks on olukord kristlaste seisukohast halvenenud.
Enne kui räägime konkreetsetest maadest nimekirjas,
siis mida täpsemalt sisaldab mõiste 'tagakiusatud kristlased'?
Mida sellega mõeldakse?
On tähtis teada, mis on tagakius.
Kui kedagi Soomes kiusatakse kristlaseks olemise pärast,
kas see on tagakius? Teatud mõttes on.
World Watch määratleb tagakiusu all
kõike kristlase vastu üksikisikuna
või kristlaste vastu kollektiivselt suunatud pilkamist, tagakiusu
ja diskrimineerimist nii vaimselt kui füüsiliselt.
Mitmes riigis ei pruugita sind kiusata,
kui sa oma usku ei väljenda.
Aga see tähendab karme piiranguid usu avalikule väljendamisele.
See on üks tagakiusu vorme. See on väga lai mõiste.
Kui räägime neist 350 miljonist,
siis kuuluvad nad just selle laia tagakiusumõiste alla.
Kui räägime usuvabadusest,
tähendab see just vabadust usust rääkida,
seda väljendada ja levitada.
Igaüks võib sisimas uskuda ja keegi ei saa su mõtteid kontrollida,
kuid piiratakse usu väljendamist.
See ilmneb näiteks paljudes moslemiühiskondades.
Kuni sa mängid väliste reeglite järgi,
ei pea tingimata vaga moslem olema,
aga peaasi, et sa ei sea kahtluse alla ühiskonna või suguvõsa põhimõtteid,
ja kõik on hästi.
Kui keeldud välistele normidele kuuletumast,
näiteks kristlaseks olemise tõttu, tekivad sul probleemid.
Üks kristlaste tagakiusamise omadusi on vahel selle nähtamatus.
Kui moslemimaailmas turistidena reisime,
võib tunduda, et mingit tagakiusu pole.
Kuid turist ei pruugi seda tingimata näha.
Juba milleski kahtlemine või küsimuse esitamine,
näiteks islami tõdede või muu kohta, võib tagakiusu põhjustada.
Nii see on. Käisin hiljuti Egiptuses.
2016. a detsembris toimus seal pommirünnak kopti kirikule.
Olin seal vaid nädal varem.
Sealgi tuleb muganduda ümbritseva keskkonnaga,
mis toetub tugevalt šariaadi seadusele ja elustiilile.
Selle järgi on kristlaseks pöördumine keelatud.
Ning 10 % Egiptuse rahvastikust moodustavad koptid,
iidne kristlik ortodoksi kirik elab pideva tagakiusu all.
Eriti maapiirkonnas.
Ometi tundub paljudele Egiptuses käinud Soome turistidele,
et seal pole mingit tagakiusu. See elab seal vägagi tugevalt.
Juba koolis võib õpetaja esimeses klassis küsida,
kes on kristlased ja nad saadetakse tagumistesse pinkidesse.
Soomes me sellist diskrimineerimist ja rõhumist ette ei kujutaks.
Usul põhinev diskrimineerimine on aga miljonite kristlaste argipäev.
Kui räägime neist suure massina, tundub, et seda saab kontrollida,
kuid siis ununeb, et see võib üksikisikule karm olla.
Igaüks võib püüda kujutleda tunnet,
kui su usku või veendumusi iga päev pilgatakse
või kui sind niiöelda jahitakse.
Paljude jaoks on see kindlasti väga karm elu.
See ongi üks tagakiusu mehhanisme, eriti seal, kus riik tagakiusus osaleb.
Selliseid riike on mitmeid.
Näiteks Iraanis on vangis suur hulk kristlasi
ja tagakius lähtub just riigi tasandilt.
Seal antakse selgelt mõista, et on teada, kus sa oled liikunud
ja kui sa kirikus käimise lõpetad, läheb hästi,
aga kui jätkad, ootavad tagajärjed.
On otsest survet ja hirmutamist.
Ka see on praegu reaalne tegelikkus.
Räägime nüüd World Watchi värskest raportist.
Juhtkohal paistab olevat sama riik mis varemgi.
Kahjuks küll jah. Põhja-Korea on taas riik,
kus kristlasi enim taga kiusatakse.
Põhja-Koreas on hinnanguliselt 300 000 kristlast,
kuid kahjuks pole inimõiguste seis ka uue juhi all paranenud.
Ca 50-70 000 kristlast
on meie andmeil koondus- või vangilaagrites,
kus paljud kiduvad sunnitööl.
Põhja-Korea olukord on inimlik katastroof.
Uskumatu, et veel praegu on maailmas riik,
mis kiusab agressiivselt taga igaüht, kes eriti kristluse suunas liigub.
või keda kahtlustatakse religioossuses.
Ja see on kestnud aastakümneid.
Vahepeal selline küsimus -
kust teie andmed pärinevad?
Kust saab World Watch info, et nii palju on vangis jne?
See kogutakse eri allikatest.
Põhja-Koreast põgeneb aeg-ajalt inimesi,
kuid seal eksisteerib ka elav kirik.
Sealne kristlaskond kasvab põranda all.
See on äärmiselt ohtlik,
kuid sellest hoolimata,
et see võib tähendada kiiret hukkamist,
annavad paljud oma elu Jeesusele.
Nad usaldavad end Jeesusele, olgu elus või surmas,
teadmises, et saavad patud andeks.
Kõigest info hankimiseks tehtavast ei saa ma rääkida,
kuid seal on inimesi, kes eri vormis tööd teevad.
2016. a kevadel, maipühade ajal, saime kurva uudise,
kus pikalt Põhja-Koreas tööd teinud pastor Han,
kes baseerus Põhja-Hiinas,
hukati Põhja-Korea agentide poolt.
Tal oli pea ilmselt kirvega maha löödud.
Üks pikaaegne kristliku töö veteran on mängust väljas.
Kuid paljud on tema asemele astunud.
See räägib midagi ustavusest. Kuigi teatakse riske,
kus agendid tulevad isegi teise riiki sind jahtima ja tapma,
siis ometi läheb töö edasi.
Põhja-Korea on täiesti omaette asi. Seal on väga ohtlik tööd teha.
See on imetabane selleski mõttes,
et tagakius nö ei tööta.
See ei peata kristliku kiriku kasvu ja kristlaste arvu lisandumist.
Nagu üks kirikuisa ütles:
Märtrite veri on kristliku kiriku seeme.
Nii see on. Seda on korduvalt nähtud. Sama olukord oli kunagi NSVL-is,
kus tööd tehes Open Doors 1955. a alguse sai.
Sealgi kasvas ja õitses kristlik kirik keset NSVL-i tagakiusamist.
Nad tahtsid Piibleid, et pühenduda usu alustele ja kasvada usus.
Hetkel on maailmas sama olukord.
Paljud kristlased tahavad tagakiusust hoolimata järgida seda,
mis elus edasi kannab, mitte ainult siin elus, vaid igavikuski.
Näen, et seal kus on ärkamist, esineb alati ka tagakiusu
ja kus on tagakiusu, tuleb ka ärkamist. Need on omavahel seotud.
Milliseid riike nimekirja eesotsas lisaks Põhja-Koreale hetkel veel on?
Teisele kohale pärast Põhja-Koread on taas naasnud Somaalia,
kes oli seal ka 2015. a.
2016. a oli Somaalia veidi tagapool, kuid 2017. a taas teisel kohal.
See puudutab ka meid soomlasi,
kuna Soomes elab palju Somaalia taustaga inimesi,
kes on põgenenud siia olukorra eest kodumaal.
Somaalia puhul on islamil kristlaste tagakiusamises keskne roll.
Kui Somaalias end avalikult kristlaseks tunnistad,
on ellujäämisvõimalused väga väikesed.
Midagi sellest olukorrast räägib seegi,
et 2016. a julges mõni somaallane Rootsis ja Norras
esimest korda oma usku tunnistada.
Nad mõisteti Somaalias kohe surma,
väites, et igal Somaalia kodanikul on kohus nad tappa.
See räägib ka hirmu atmosfäärist,
mis paljude somaallaste elus valitseb.
Taas kord loodan, et ühel päeval näeme,
kuidas evangeeliumi ja kristluse vabadus
jõuab ka Soomes elavate somaallasteni.
Et nad võiksid tagajärgi kartmata
otsustada oma kogukonnas kristlusega tutvuda,
Piiblit lugeda ja mõelda, kas see võib ehk tõde olla.
Jumalale on kõik võimalik.
Kes järgnevad Põhja-Koreale ja Somaaliale?
Kolmandal kohal on Afganistan.
Seal on kaua aega raske seis olnud ning see kestab.
Mäletame valusat juhtumit,
kus Soome Rahvamisjoni saadetud misjonärid võeti sihikule,
kuna tegid kristlastena tööd laste ja naiste seas.
Kristlaste tagakiusamise puhul tuleb mainida,
et just naised ja lapsed on tihti kõige enam kannatav inimrühm.
Tagakius ei tee isikutel vahet.
Jah. Mida mõjuvõimsam kristlane või mida viljakam on töö,
seda suuremad on riskid.
Pakistan on nimekirjas neljas ja tõuseb pidevalt.
Aasias näeb, kuidas olukord Indias ja Pakistanis üha halveneb.
Pakistanis seetõttu, et pead tõstab radikaalne islam.
Kristlased on üha suurema surve all.
Pakistanis kehtib endiselt islamistlik jumalapilkeseadus,
mis tähendab, et igaüks võib kedagi süüdistada.
Kui ma näiteks pahandan, et kohvitass oli vale värvi,
võin minna politseisse ja öelda, et Leif rebis Koraanist lehti välja.
Sind ähvardab seejärel võimalik surmanuhtlus.
See räägib Pakistani olukorrast.
Kui kahtlustatakse, et keegi on kristlane
või kedagi süüdistatakse mõne tühise tüli pärast,
võidakse rõhuda jumalapilkeseadusele.
Selle tulemuseks võib olla eluaegne vanglakaristus või surmanuhtlus.
Paljud kristlased kannatavad ja neid on ka Soome põgenenud.
Tundub, et tagakius on kasvanud.
Kas see kehtib mõnel alal maailmas või on see juba globaalne ilming?
Pikemalt on kahjuks valitsenud trend,
et kristlaste tagakiusu esineb üha rohkem sõltumata regioonist.
Tagakiusu üldine mastaap kasvab.
Seda mõjutab ka Lähis-Idast rahastatud radikaalne islamiõpetus,
mis on levinud ka Aasiasse,
kus Indoneesia on arvukaima rahvastikuga moslemiriik.
See on levinud ka Põhja-Aafrikasse.
Lõuna-Ameerikas on katoliikluse
ja kohalike usunditega seotud kultusi,
mis kristlastele survet avaldavad,
kes peavaed seetõttu olemasolu pärast võitlema.
Või ka kuritegevuse pärast.
Tagakius on riigiti erinev.
Teiseks on paljudes riikides tärganud natsionalism,
mille üheks näiteks on Venemaa.
Seegi mõjutab teatud denominatsioone.
Kui mõelda, miks Aasias tagakiusu tase tõuseb,
siis Indias on näiteks selline olukord,
et teatud linnades kuulutatakse suurte loosungitega:
"Moslemid Pakistani ja kristlased hauda!"
Hindu natsionalismist lähtuv tagakius
on suunatud nii moslemite kui kristlaste vastu.
Kristlased on aga moslemitest hullemas seisus.
Üks kristlasest sõber ütles seal, et tahaks pigem moslem olla.
Kristlasel on valida vaid haud,
aga moslem võib vähemalt Pakistani minna.
Üks omapärane asi siinjuures, mida oled kindlasti kohanud, on see,
et need rohkem kui 300 miljonit tagakiusatud kristlast
ei vasta vägivallaga.
Nad ei vasta sõja alustamise või rünnakuga,
vaid uskumatult tihti vastavad nad tagakiusajate eest palvetamisega.
Nad jagavad neile evangeeliumi ja osutavad armastust.
See pole ideaal, vaid see lihtsalt töötab nii.
Jah. Kui olen ühenduses nendega, kes sellistes oludes elavad,
on nende peamine soov, et nende eest palvetaksime.
Aga mitte seda, et tagakius lõppeks, vaid et nad vastu peaksid.
Kord paluti ühes kirjas palvet tagakiusajate pärast.
Täpselt nagu Jeesus õpetas.
Kui mõtleme Nigeeria olukorrale,
kus islamistlik terrorirühmitus Boko Haram röövis näiteks su tütre
ja sa pole teda rohkem näinud.
Ja too isa palub palvet
nende Boko Harami võitlejate pärast,
et nad kohtaksid armulist Jeesust Kristust.
See tekitab sisimas värelust,
sest see ei lähtu normaalsest, inimlikust mõtlemisest
või meie piiratud armastusest, vaid see on Jumala töö.
Seda võib vaid imetleda.
Midagi sarnast oleme näinud ka Kolumbias,
millest kirjutab Open Doorsi ajalehe jaanuari-veebruari väljaanne.
Kolumbias tegutseva vasakäärmusliku sissiliikumise FARC võitlejad
ja eriti juhtkond võtsid pantvangiks USA misjonäri.
Misjonär kuulutas neile evangeeliumi,
nii et sissid said päästetud.
Mullu sügisel saavutatud rahulepingu läbirääkimistel
osales suur hulk neid värskeid kristlasi.
Ca 10 % FARCi endistest sissidest,
nüüd ehk salongikõlbulikest poliitikutest ja mõjuavaldajatest,
on täna kristlased.
See on suur muutus, mis on tulnud palve mõjul.
Suurim palveteema on nüüd see, et Kolumbias,
kus kristlased on 50 aastat pidanud kannatama julma tagakiusu,
kus on röövitud lapsi, tapetud peresid, pastoreid ja tehtud kohutavaid asju,
võiks kristlik kogukond anda andeks endistele FARC-i sissidest vaenlastele
Kõik neist pole veel kristlased ja pole päästetud saanud.
Osa neist tahaks pigem jätkata kokaiiniäri, röövimist jms
Kuid leppimise ja maa paranemise pärast
on hädasti vaja andestuse ja armu sõnumit.
Kui mõelda algkristlastele,
siis 1. sajandi uurijad räägivad,
et kristlaseks saada soovijate suur hulk oli tegelikult hämmastav,
kuna neil polnud midagi võita, vaid pigem väliselt kaotada.
Nad sattusid tihti ühiskonnas põlu ja tagakiusu alla.
Siin on sama olukord ja ometi kristlus kasvab.
Selles asi ongi. See näib inimlikult püstihull.
Inimene ei saa ühiskonnas sellest mingit kasu.
Mõned põhjakorealased on põgenenud vabadusse,
kuid tahavad kristlasena tagasi minna, kuna paljud ei tunne seal veel Jeesust
Kust lähtub see mõte ja nii suur armastus,
mis on valmis oma elu ohvriks tooma?
See on midagi, mida loob inimeses Piibli sõna, evangeelium
ning Jeesuse pakutud pattude andestus ja uus elu.
Ei takerduta kõigesse heasse, mida siin näha võib -
oma mugava elu, auto, maja ja kauni kaasa, laste ja koera juurde,
et vaid seda väikest elulõnga kedrata.
See on lühike mööduv hetk,
võrreldes igavese eluga.
Ja meil on maailmale midagi anda, mida see maailm ise ei leia,
kui me seda kristlastena ei räägi.
Aitäh meelde tuletamast, Miika Auvinen, ja selle info eest!
Kui keegi tahab rohkem teada,
siis Open Doorsi ajakirja võib tellida tasuta teie kodulehelt.
Jah, ajakiri on tasuta.
Tahame julgustada eelkõige palvetama tagakiusatud kristlaste eest
et jaksaksime seda tööd teha, et mainitud imesid esineks rohkem,
tegutsema oma võimaluste järgi ning lõpuks ka teistele rääkima.
Aitäh ja õnnistust sellele tähtsale tööle! - Aitäh.
Aitäh, head vaatajad!
Kristuse armastus on nii võimas, et muudab elu.
Ja tagakiusu alla sattudes vastavad need kristlased armastuses.
Siin on meile mõtlemisainet ja ka eeskuju selle kohta,
mida Kristuse järgimine täna, 2017. a tähendab.
Ärgem unustagem tagakiusatud kristlasi!
Telli see ajakiri ning osale abi ja palvega,
et me ei unustaks oma vendi-õdesid.
Õnnistatud nädalat! Kohtume nädala pärast Piiblikohvikus!
Televisioonitöö on koostöö.
Kui minul on stuudios külaline,
on kaamerate taga ja mujal veel mitmeid teisi tegelasi.
Seda tööd ei saa teha ilma teisteta ega ka sinu abita.
Võid toetada TV7 Eesti tööd,
helistades annetustelefonil 900 1777.
Kõne hind on 7 eurot.
Lisainfo: www.tv7.ee
Piiblikohviku saadet saad toetada
ekraanilolevate pangakanalite kaudu.
Õnnistust sinu ellu!
Tõlge: Monika Jaaguri