PIIBLIKOHVIK
Tere tulemast taas Piiblikohviku saatesse!
Täna räägime sellest, kuidas elame kõik keset maailma,
mis sisaldab suurel hulgal detailseid disainitud fakte,
mis räägivad meile Loojast ja Disainerist.
Tere tulemast arst Pekka Reinikainen! - Aitäh, Leif.
Oled kirjutanud uue, huvitava raamatu Eläimet opettavat (Loomad õpetavad),
mis on täis vägevaid näiteid sellest,
et looduses on tõendeid Looja kohta.
Tegelesime nendega juba ühes varasemas saates,
mille võib leida saatearhiivist.
Kuid neid on nii palju, et me ei jõua neid kõiki saates katta.
Seepärast soovitan sinu raamatut.
Kuid alustame seekord näiteks rabapistrikust.
Tavainimene teab, et pistrik on uskumatu jahimees.
Ta lendab kõrguses, kust inimene maa peal mingit liikumist ei märkaks,
kuid pistrik näeb ja suudab väikese hiire kinni püüda.
Kuidas see võimalik on? - Tal on terav nägemine,
nagu kullidel ja kotkastel.
Röövlindude kõrgusrekord kuulub kõnnu-kaeluskotkale -
veidi üle 11 kilomeetri. Ta näeb sealt isegi hiirt.
Tal on inimesest kordades parem nägemine.
See oleks sama, kui uuriksid 10-korruselise maja katuselt sipelgaid.
See aitab nende nägemist mõista.
Ta on ka väga kiire.
Valtteri Bottas tegi F1 kiirusrekordiks vist 360 km tunnis.
See lind lendab sama kiiresti kui F1.
Tema ehitus, suled ja kuju
sarnanevad kiirlennul noolele.
Sellisel kiirusel võib silm viga saada.
Tuleb kasutada kaitseklaase ja nii see lind teebki.
Ta suudab söösta. Probleeme võib olla ka õhuvooluga.
Linnul on läbivoolukopsud.
Hingaku ta sisse või välja, õhk läheb alati ühes suunas.
Ta vajab seda ehituse kerguseks, nagu lennuki puhulgi.
Luud on õõnsad, kuid tugevad.
Ta suudab hingata ka 11 km kõrgusel, mida meie ei suuda.
Ta imeb õhust vähese hapniku välja läbivoolu põhimõttel.
Õhk läheb ühes ja veri teises suunas ja nii saab hapniku kätte.
Ta ei hakka isegi hingeldama.
Ta vajab kõiki neid erilisi lahendusi.
Teda on peetud eri rahvaste seas jõu ja sooritusvõime sümboliks.
Seda ta tõesti ka on.
Lisaks veel see ime, et kui ta ülikiirelt alla sööstab,
ei kuku ta puruks,
vaid suudab pidurdada ja jahitava looma kinni püüda.
Tema kiirus on tõesti uimastav.
Ta peab oskama pidurdada, haarata looma ja kohe lendu tõusta.
Ta kasutab selleks väiketiiba. Linnu tiib on üsna põnev.
Kui ta tiibadega alla lööb, ta tõuseb, ja kui ta tiivad tõstab,
laseb ta sulgedest õhu läbi ja lukustab need uuesti.
Uskumatu tehnoloogia!
10 protsendil tiiva pindalast asub nn väiketiib, mis lendu reguleerib.
Mõnedel lindudel on tiibade otsas veel udusuled.
Uutel lennukitel on selle eeskujul tiibade tipus nn tõusvad udusuled,
mis tõstet ja väledust lisavad. Mängus on nii suured raskusjõud.
Kui ta tuleb, peatub ja taas tõuseb, on see uskumatu sooritus.
Lihased on tugevad. Luud on tugevad, kuna on õõnsad ega murdu kergelt.
Samamoodi nagu kalakotkas, kes alati eksimatult kala haarab.
Ta ei plärtsata vette, vaid jätkab teed.
Neil on selline tipptehnoloogia, et inimene ei suuda seda järele teha.
Räägid raamatus sellestki,
et taolise tiiva arenemine iseenesest on võimatu.
Jah. Nüüd ju väidetakse,
et tyrannosaurus rex otsustas linnuks areneda.
See tähendaks, et soomused tuleks sulgedeks muuta.
Sulg on äärmiselt keerukas seade ja neid on erinevaid:
lennu-, udu- ja muid sulgi. See võib juhtuda vaid muinasjutus.
Lisaks peab arenema läbivoolukops, õõnsad luud ja kõik organid
ning ajudesse lendamisprogramm, mis on kaasasündinud.
Oled ehk näinud, kui linnupojad pesast väljuvad.
Vahel nad kukuvad, vahel lendavad.
Nad ei käi kuskil lennukoolis. Lend on neisse programmeeritud.
Kõik need seigad on liiga suureks muutuseks.
Kui kaua pidi dinosaurus hinge kinni hoidma,
et talle jõuti kopsuremondiga läbivoolukops ehitada?
See lihtsalt ei tööta.
Just seda inimesed unustavadki,
et selle arenemise ajal pole võimalik kuskil sohval lebada,
kuni see kõik iseenesest areneb.
Pead ju pidevalt elama, sööma, ja tegutsema.
Kui sul neid mehhanisme pole, sa ei tööta. See on loogiliselt võimatu.
Jah. Täiesti võimatu.
Olin hiljuti Londoni loodusajaloo muuseumis,
kus olid tõmbenumbriks sulgedega dinosaurused.
Võib vaielda, kas nad eksisteerisid või mitte.
Soomuste sulgedeks arenemine on juba piisavalt raske,
kuid läbivoolukopsust ei räägita midagi. See on nii raske.
Käisime Westminster Abbeys, mis on uhke katedraal.
Loodusajaloomuuseum on samuti tore katedraal,
kus suure saali altaril on Darwini marmorist kuju.
Tekkis selline ebajumalakummardamise tunne.
Sellest näeb, et tegemist oleks nagu religiooniga.
Räägid raamatus ka tuvist.
Oleme saanud mobiilidesse ja autodesse navigatsioonisüsteemi,
mis aitab sihtkoha üles leida. Tuvil on see aga kaua aega olnud.
Jumal mõtles navigaatori välja enne Nokiat.
Tuvil on GPS-navigaator ajudes.
Tal on peas 53 GPS-rakku,
millega ta tajub Maa magnetvälja jõudu ja suunda.
Ta teab iga hetk oma positsiooni.
Seepärast jõuab ta uduski eksimatult oma sihini.
Seepärast saadeti kunagi kirjatuvidega posti.
Nagu käsiks kellelgi midagi navigaatoriga postiautoga
ntks Viru tänavale viia. See oli elektronposti eelkäija.
Tuvipost on kindel ja töötab ning on päästnud sadu inimesi.
Navigatsiooniseadeldised on ka merikilpkonnadel.
Ja punarinnal on kvantkompass.
Jumalal on tore huumorimeel. Ta ei rahuldu ühe seadmega -
kui tuvil on GPS-navigaator, siis punarinnal on kvantkompass.
See on uskumatu.
Ja punarinna kvantkompassi tehnoloogilist lahendust
ei suuda paljud füüsikud korrata.
Räägime veidi kaelkirjakust.
Tavainimene võib mõelda:
Milline pikk kael ja selle otsas pea.
Miks see vererõhu tõttu ei plahvata?
Inimesel on need asjad niigi rasked, kuidas see kaelkirjakul töötab?
Kaelkirjak on vägev ilmutus, 6-7 meetrit pikk.
Südame ja ajude vahel on neil kaks meetrit.
Meil on veidi vähem kui pool meetrit.
Kõrgel kõikuvatesse ajudesse piisava vererõhu saamiseks,
et kaelkirjak uimane poleks, on süda hästi suur
ja peab pumpama topeltvererõhu.
Tal on nii kõrge vererõhk, just piiri peal, et ta ajuverejooksu ei saaks.
Hetkel, kui ta jooma hakkab, sureks ta ajuverevalumisse,
kui Jumal poleks tema pealuu põhja pannud reguleerimisventiili,
mis kummardamise ajal vereringlust vähendab ja vererõhu samaks jätab.
Signaal lähtub veenist, kuna kael on 2 meetrit pikk,
ning pea ja kael kaaluvad kokku 200 kg.
Kaelal olev kühm töötab nagu ragulka ja pea hüppab kui vedrust üles tagasi.
Veenist lähtub info vererõhu kohta
ja seda reguleeritakse ajuverejooksu vältimiseks.
Veenis on ka ventiilid, mis ei lase mitmeid liitreid verd korraga ajudesse
ja nii ei teki teist verejooksu.
See on uskumatu tehnoloogia!
Ilma selle automaatse topelt- reguleerimiseta sureks kalekirjak kohe
Neis on ka teisi huvitavaid seiku. Kuna kael on nii pikk,
peavad kopsud hingamiseks väga suured olema,
et ta ei peaks hingeldama. Ta hingab vaid viis korda minutis.
Kõrgus tekitab veel ühe probleemi.
Kuna süda on jalgadest mitu meetrit kõrgemal,
tekiksid kiiresti veenilaiendid ja ta peaks tugisukki kandma.
Punased verelibled on seetõttu nii väikeseks tehtud,
et veri seal ringelda suudaks. Kõik need seigad on kaelkirjakul vägevad.
Täiesti uskumatu loom! Vaatame veel üht uskumatut looma,
et mõistaksime, kui palju neid on - ämblik.
Ämblik on lõbus sell, jah.
Nad on üsna rahulikud, nii et ärge litsuge neid laiaks.
Pea meeles, et purustad sel juhul rohkem tehnoloogiat kui reisilennukis.
Ämblik püüab saaki võrguga.
See võrk on nagu materjalide püha graal.
Kui punuksid väikese sõrme paksust võrku
ja teeksid sellest 100-meetrise diameetriga võrgu,
kus aasa suurus oleks sama, mis siiavõrgul ehk 40 mm,
saaks sellise võrguga peatada hiidlennuki seda lõhkumata.
See on niivõrd tugev. Selle jäljendamiskatsed on nurjunud.
Pole suudetud luua sellist köit, millega võiks hiidlennukit tõsta.
Mõned laisad ämblikud ei viitsi võrku teha.
Kõige laisem on hüpikämblik.
Ta märkab saaki oma kaheksa silmaga,
kui veidi pead pöörab.
Iga silm fookustab veidi erinevalt.
Ajudes on arvuti, mis otsustab erinevate piltide põhjal,
kui kaugel saak on.
Seejärel ta hüppab ja tabab eksimatult saaki.
Ta ei kasuta selleks lihaseid. Tal on hüdrauliline raskustehnoloogia,
mis pumpab ta suure kiirusega eksimatult edasi
ja nii õnnestub tal sinust paremini kärbes tabada.
Rääkisime varasemas saates, kui raske meil on kärbest tappa.
Hüpikämblikul õnnestub see hästi. Aga mõtle: Kaheksa silma!
Räägin neist selles raamatus veelgi,
et looduses on tohutul hulgal erinevaid silmi.
Tood siin mitmeid näiteid. Võtame enne inimest ühe veel.
Räägid ka pingviinist. Pingviin on tore vennike.
Ta käib taarudes ja näeb seejuures uhke välja.
Hiljuti rajati pingviinidele Antarktisel mitme Soome suurune kaitseala.
Mul on selle üle väga hea meel.
Keiserpingviinid on uhked, veidi üle meetri pikkused ja vahvad.
Nad elavad alal, kus külma võib olla 60 kraadi ja tuule kiirus 200 km/h.
Seal on üsna külm.
Nende suured lestjalad, mida nad ujumiseks vajavad,
kui nad sukelduvad 20 minutiks poole kilomeetri sügavusele,
jäätuksid kohe kinni, kui poleks süsteemi,
kus soe arteriveri jalgadesse ja loibadesse jõuab,
kus on soojusvaheti.
Arteri sooned muutuvad võrguks ja veenide võrgustik asub selle all.
Soe arteriveri edastatakse külmale veenivõrgustikule,
kus see säilitatakse ja see ei lähe suurte jalgade kaudu kaduma.
Lesta temperatuur on seadistatud 2 kraadi jäätumispiirist kõrgemale,
nii et see ei jäätu kinni.
See on tähtis, kuna isasloom haub kaks kuud muna,
kui emasloom sööma läheb. Ta paneb muna jalgadele,
katab selle udusulekasukaga ega söö-joo kaks kuud.
Nad püsivad karjana kokku hoides soojas.
Poeg sünnib, emasloom naaseb
ja tunneb isase hääle järgi tuhandete teiste seast ära.
Seal on neid tohutu hulk! Inimene ei leiaks kunagi õiget üles.
Ei leiaks. Siis läheb isasloom sööma ja emane jätkab poja hoidmist.
Pingviin on väga vahva ja uhke. Tore, et neil nüüd kaitseala on.
Kui loomade juurest inimese juurde läheme,
siis kohtusin Inglismaal professor Stuart Burgessiga,
kes ütles, et inimeses on tehnoloogia,
millest oleme kaks saadet rääkinud, nii kõrgele arendatud,
ja iga osa - kõrv, silm, käsi,
tõendab tohutut disaini.
Kui võtame näiteks käe, millest oled aastaid rääkinud,
on see uskumatu tööriist,
mille sarnast pole keegi suutnud arendada.
See on universumi keerukaim instrument.
Võid sellega haarata kruusi. Ma tean, mis see kaalub.
Lihasjõud reguleeritakse nii, et see ei lenda lakke ega kuku maha.
Tean, et see on külm ja sile. Teaksin, kui sel oleksid okkad või liim.
Saan kohe info. Infoga on nii,
et ühel ruutsentimeetril sõrme otsas on sama palju retseptoreid
kui tervel su seljal kokku.
See tajub värinat, külma, kuuma, temperatuuri, raskust optimaalselt.
Kui kruusi võtan, on mul haare, mis suudab tõsta kasvõi viit kilo,
kuna automaatne pigistus reguleerib jõu just õigesti.
Selle peopesal püsimine on tagatud muganduvate patjadega.
Võib tõsta tasapinnalist asja või kamaluhaardega münte.
Kõik on sobivalt disainitud.
Sirutuseks on vaja vaid üht kõõlust. Teine on peopesas.
Jõud tuleb käsivarrest ja nii saabki kätt sirutada.
Lihaseid reguleerivad mootorid. Pöidlal on kaheksa mootorit,
nimetissõrmel kuus ja ühel käel 58 liikumisnurka.
Hiljuti püüti seda järgi teha. Mitu instituuti ja kümned teadlased
püüdsid teha kätt, mis suudaks kasutada lööktrelli.
Arvan, et seda arendati tegelikult automaatpüssi jaoks,
kuigi räägiti lööktrellist.
Pärast pikki ponnistusi tehti käsi, mis suudab tõsta telefonitoru.
See räägib uurimuse vanusest.
See suudab tõsta ka lööktrelli, kuid ei midagi muud.
See ei mängi Kuupaistesonaati, tennist ega jäähokit.
Inimkäsi on imeseade. Samasugust on võimatu järgi teha.
Ja me räägime vaid ühest seadmest.
Psalmist ütlebki: olen imeliselt tehtud.
Meid on imeliselt ehitatud.
See on vaid üksainus seade ja rääkisid vaid ühest sõrmeotsast.
Kuid meil on ajud, silmad, kuulmine -
ja kõike on võimalik kasutada ning järeldusi teha.
Tean, et sinugi elus oli aeg, kui sa ei näinud neid imesid
ja olid ateist.
Jah. Olin ateist, kuna kõik suured teadlased ütlesid,
et inimene on arenenud ürgsupist, siis pidi ju seda uskuma.
Tänu eestpalvetele ja sõpradele, kes mind õpetasid,
märkasin, et mind on ninapidi veetud.
Muidugi on need kõik disainitud
ja räägivad Jumala, mitte evolutsiooni imelisusest.
Mida enam teadus tänapäeval areneb ja mida rohkem avastame,
siis alati, kui mingi ülihuvitav seik selgeks saab,
tekitab see kümme uut küsimust, mida ei osatud varem küsida.
Teadmatus kasvab teadmise kasvades kümnekordse kiirusega.
Tahtsin rõhutada, et tuleb ise mõelda.
Tee ise järeldusi. Sa suudad seda.
Pole vaja vanduda truudust teaduse uurimustele,
mis täna võimutsevad ja homme aknast välja lendavad.
See on äärmiselt huvitav. Sul on raamatu lõpus peatükk,
kus soovitad tutvuda ka evolutsiooni kriitikaga
ja teiste vastavate teemadega. Selleks on tänapäeval hea võimalus.
Minu nooruses seda polnud.
Kui noorena neid küsimusi kohtasin, leidsin vaid ühe väikese brošüüri.
See oli teoloogia- ja filosoofiadoktor Uuras Saarnivaara
soomekeelne brošüür "Loomine või miljardid aastad?"
See oli hea, kuid ainuke soomekeelne materjal.
Nüüd on soome keelde tõlgitud hulgaliselt häid raamatuid,
mida võib tellida näiteks kirjastusest Datakirjat.
Võib ka külastada kodulehte
www.luominen.fi
Oled ka ise mitu raamatut kirjutanud.
Soomekeelne "Loomad õpetavad" on sinu viimane raamat.
Soome keeles on olemas materjal, millest alustada.
Ingliskeelses maailmas ning saksa ja teistes keeltes on seda lõputult.
Kuid soome keeleski saab lugeda
intelligentsest kaitsest intelligentsele disainile.
Jah. Hea, et seda mainisid.
Varsti ilmub soome keeles "Küsimusi ja vastuseid loomise kohta",
kus on 60 keerukat küsimust, millele vastavad eksperdid,
nagu Burgess ja juut Jonathan Sarfati.
Jääaeg ja veeuputus saavad teadlaste poolt vastused
ning selle leiab netilehelt www.luominen.fi,
nagu ka neli korda aastas ilmuva lehe, mis kajastab vastavat uusimat infot.
See on niivõrd tähtis.
Kui toetuda vaid ühele infoallikale, nagu omagi elust rääkisid,
võib arvata, et see ongi kogu tõde. Pidevalt tuleb aga uusi teadmisi.
Usk ei põhine tundel, vaid Jumala sõnal,
mis räägib tõe ja mida võib kontrollida.
Kui Piibel ütleb, et maailm on loodud, siis oleme juba kaks saadet rääkinud,
kuidas see on täis tõendeid, mida jõudsime vaid põgusalt puudutada.
Täpselt nii. Tahan veel korrata:
Mõelge ise, kallid sõbrad!
Paulus ütleb Roomlaste 1. peatükis: "See, mida teatakse Jumalast,
on nende keskel avalik ... kui mõeldakse tema tehtule."
See on tähtis. Vahel kuuleb, et usk oleks nagu mõtlemise vastand.
Sina hoopis õhutad mõtlema.
Rõhutan seda, kuna oleme kõik selles mõttes teadlased,
et teeme nähtavast järeldusi.
Nagu varem öeldud - lapsed on selles kõige osavamad.
Laps usub loomupäraselt Jumalasse, kuigi ateistid vastupidi väidavad.
Ei pea paika, et laps on tühi leht. Laps usub.
Milline on sinu kogemus Soomes ja maailmas ringi sõites -
kas see avatus eksisteerib täna tõusvas või kahanevas joones?
Selle hulk väheneb. Näiteks Inglismaal,
kust pärineb prof Stuart Burgess ja mis on Darwini kodumaa,
on keelatud loomisteemast rääkida isegi erakoolides ja usutundides.
See on hämmastav.
Miks on teooria, mis on saanud tõeks, mida ei tohi kritiseerida?
Kui teooriast tehakse tõde, lakkab see kohe olemast teadus.
Teadus tähendab, et selles võib kahelda.
See tõendab kuidagi äraspidi sedagi, et midagi on viltu.
Kui mul on mingi kindel ja rahumeelne teadmine,
miks peaks mind ähvardama,
kui keegi tahab selle kohta paar kriitilist küsimust esitada?
Mul peaks hea vastus olema.
Kui ma ei luba küsida, ma nagu varjaksin midagi.
See on tõesti veider.
Seisame ühe suure paradigma ehk mõtteviisi muutuse ees.
Seda näeb ateistides, ntks filosoof Thomas Nagelis,
kes on esile astunud ja öelnud,
et uusdarvinistlik teooria on ülimalt tõenäoliselt vale.
Nad on seda märganud.
Aga kui muud pole asemele pakutud, hoitakse sellest meeleheitlikult kinni.
Teaduslik uurimus ja kõik teadaolev on uusdarvinismi ümber lükanud,
kuna sellel puudub mehhanism.
Ja see, kes on avatud ja julgeb neid imesid detailselt vaadata,
rahulikult ja kriitiliselt ...
Kohtusin ühe sellise keemiaõpetaja ja uurijaga,
kes oli äsja niiviisi usklikuks saanud.
Ta hakkas mõtlema, et see ei saanud juhuslikult tekkida.
See viis ta mõttele, et eksisteerib Looja,
misjärel ta tutvus Piibliga ja temast sai Kristuse jünger.
See on hea uudis. Lootust on. Ateistid on aastaid öelnud:
"Kogu loodus näib disainituna, kuid peame pidevalt meeles pidama,
et see pole nii ja me ei saa lasta Jumalal jalga ukse vahele panna."
See on kõnekas avaldus. Nad märkavad seda.
Aitäh saates osalemast, Pekka Reinikainen!
Soovitan soojalt su uusimat raamatut Eläimet opettavat (Loomad õpetavad).
See on tõeliselt huvitav ja lõbus lugemine.
Sobib ka neile, kes palju ei loe.
Võid lugeda vähehaaval. Iga peatükk on lühike näide mingist loomast
ja siin on vahvad pildid.
"See näib disainituna."
Mida üksikasjalikumalt seda uurida, seda tõenäolisemalt on see disainitud.
Miks karta põlvitada Tema ees, kes on see Disainer ja Looja
ning olla avatud, et Jumal, kes räägib meiega nii looduses kui oma Sõnas,
annab piisavalt tõendeid, nii et keegi ei saa öelda:
"Ma ei teadnud"?
Õnnistatud nädalat! Kohtume nädala pärast Piiblikohvikus!
Televisioonitöö on koostöö.
Kui minul on stuudios külaline,
on kaamerate taga ja mujal veel mitmeid teisi tegelasi.
Seda tööd ei saa teha ilma teisteta ega ka sinu abita.
Võid toetada TV7 Eesti tööd,
helistades annetustelefonil 900 1777.
Kõne hind on 7 eurot.
Lisainfo: www.tv7.ee
Piiblikohviku saadet saad toetada
ekraanilolevate pangakanalite kaudu.
Õnnistust sinu ellu!
Tõlge: Monika Jaaguri