PIIBLIKOHVIK
Tere tulemast taas Piiblikohvikusse!
Tahaks öelda, et Piiblikohvik naaseb Piibli juurde.
Oleme teinud mitu saadet erinevatel teemadel.
Nüüd räägime Korintlaste kirjast Piiblis.
Stuudios on Ilkka Rytilahti. Tere tulemast!
Aitäh, Leif. - Oled pastor ja piibliõpetaja.
Töötad Soome Piiblikolledži Uusimaa piirkonnajuhina.
Käid paljudes kogudustes õpetamas.
Räägime sinuga täna Korintlaste kirjast.
(Soome keeles on muutunud selle kohanime hääldus. - Tõlkija)
Räägi, mida Korintlaste kiri endast kujutab.
Mis kontekstiga on tegemist? Mis koht see Korintos oli?
Korintos on vana, Antiik-Kreeka linn,
mida tabas paljude antiiklinnade saatus - see hävitati.
Roomlased hävitasid selle 146. a eKr
ja ehitasid selle Julius Caesari käsul 100 aastat hiljem üles.
Siis, kui Paulus ca 50. a AD sinna jõuab,
on see 100 aastat pidevalt kasvanud.
Algul tuli sinna ca 16 000 elanikku:
Rooma veteranleegionärid ja vabastatud orjad.
Aga taasülesehitusetapis
saabus sinna erinevaid ametialasid teenusepakkujad ja rahvusi
erinevate usuliste taustade ja filosoofiatega.
Sellest sai sulatusahi ja üks tollase Rooma suurlinnu.
Kas seal oli ka aktiivne sadam? - Isegi kaks.
Kenkrea ja Lääne-Lechaio,
üks Egiptuse ja üks Rooma poolel.
See oli geograafiliselt hea asukoht.
Sealt kaudu kulges transiit
Kreeka emamaa ja Peloponnesose poolsaare vahel.
Ja ida ja lääne kaup saabus neisse sadamatesse.
Nii et seal on pidevalt vilgas kaubavahetus käinud?
Ka tolle aja tööstus ehk käsitöö,
kuid ka kõik, mida tollane ühiskond oma tegevuseks vajas.
Seetõttu liikus seal raha,
mis oli meelitanud sinna igasugust seltskonda.
Linna tunti Rooma riigis oma pahelisuse poolest.
Selle maine polnud just kõige parem.
Seal oli kõike, mida on tänapäevagi suurlinnades
ja ehk veidi rohkemgi.
Pole midagi uut päikese all.
Tollaseid pahesid aga nähti teatud hüvedena.
Tollases kreeka ja rooma kultuuris
oli seksuaalsuse harrastamine tihedalt seotud religiooniga,
nagu ka ohjeldamatu söömine ja joomine.
Oleme kuulnud orgiatest.
Nad olid orgiatega tuttavad sügava isikliku kogemuse kaudu.
Paulus saadab oma kirja sellisele linnale
või õigemini sellise linna kogudusele.
Räägi veidi sellest kogudusest. Kuidas see tekkis?
See oli üks kogudusi, mille vaimseks isaks oli Paulus.
Pauluse tahtis kuulutada seal,
kuhu teised polnud veel evangeeliumiga jõudnud.
Ta oli misjonipioneer.
Ta jõudis sinna ca 50. a AD oma teisel misjonireisil.
Poolteist aastat sellest reisist kulutas ta sellele linnale.
See näitab linna tähtsust. Evangeelium hakkas levima.
Nagu mujalgi, oli sellega seotud alamate klasside rahvas,
sest oma eluolukordade tõttu
vajasid nad tihti sõnumit vabadusest, armastusest, lohutusest jms rohkem,
kui nood, kelle meelest nende elud korras olid.
Kogudus kasvas kiiresti, kuid neil oli palju kasvuvalusid.
See on meile selles mõttes kasulik,
et ilma nendeta poleks Paulus neile nii suurepärast kirja kirjutanud
ca viis aastat pärast koguduse rajamist.
Neil oli seal suur korralagedus.
Asume nüüd kirja enda juurde.
Kirja esimeses osas, esimestes peatükkides,
räägib Paulus jõuliselt ristist.
Kas see on tavaline,
et Pauluse kirjades on keskseks ja esmaseks asjaks rist?
See on alus, mis läbistab ja hõlmab kõike.
See ka struktureerib kõike.
See on üks pikemaid Pauluse kirju
ja seda peetakse seetõttu tema peamiseks kirjaks.
See kiri on piisavalt pikk,
et erinevatest probleemidest põhjalikumalt rääkida.
Sõnum ristist on keskne esimeses põhiosas, mida on kokku 5.
Esimeses põhiosas rõhutab Paulus risti tähendust
ehk seda, et patu tõttu rikutud Jumala-inimese suhe
on Jeesuse kaudu parandatud,
nii et võib evangeeliumi kuulutada.
Kus iganes inimene evangeeliumi kuuleb, võib ta selle vastu võtta
ja saada osa Jeesuse väljateenitust.
Kuid selle mõju ulatub ühtmoodi nii ühiskonna kui üksikisikuni.
See muudab. Evangeeliumi ja risti sõnum
on kõigis kultuurides, kuid eriti Korintoses kokkupõrkekursil.
Nagu autotehased lasevad autodel vastu seina põrgata, et vaadata,
kas auto on turvaline või peab veel midagi arendama.
Kokkupõrkest näeb, kas auto peab vastu või mitte.
Tollal levinud paganliku kultuuriga põrkub Jumala armastus,
kuid mitte lõhkumiseks, vaid parandamiseks.
Kuna inimesed, kel pole pääsemist, kes elavad oma kultuuris,
järgivad oma usundeid ja jumalaid, ei tea evangeeliumit kuulutamata
midagi Jumala armastusest, mis siia maailma on tulnud.
Sellest Jumala armastusest,
mis on võtnud igaühe rikkumised ja patud ja need ise ära kandnud,
mis on äratanud Jeesuse surnuist kirgastatud ihus kadumatusse ellu.
See on reaalne elu, kuhu meid kutsutakse -
järgima elavat Jumalat, kes kohtub inimesega,
kellel on vägi tõsta inimene välja elu keeristest, pimedusest, kuristikust
või mis iganes seal on.
Meil kõigil on mingisugune reaalne kuristik.
Kas võib öelda, et rist on Pauluse jaoks keskse tähendusega
ja ta kuulutab seda, kuid see ei tähenda tema puhul,
et see oleks isoleeritud hardusala, mil pole muu eluga mingit pistmist
ja millega tegeletakse vaid hardushetkedel?
Tema jaoks keskne rist mõjutab kõike meie elus. - Jah.
Paulus on juudi õpetlane. Ta sai võrratu rabinistliku hariduse.
Ta omandas ja õppis pähe suure osa Vana Testamendist.
See oli mitmetes kultuurides tavaline. Pühad tekstid õpiti pähe.
Nii harjus ta koostama õpetust,
kus ta sai ära kasutada Vana Testamendi struktuure.
1. kirjas korintlastele kasutab Paulus Jesaja 55. ptk,
kus Jumal ütleb, et tema mõtted ja teed pole meie omad,
vaid nii palju kõrgemal kui taevas on maast.
Siin näeb tagasisuunduvat kordamisstruktuuri,
mida Jeesuski võrdumeis kasutas.
Algus ja lõpp on teineteisega temaatiliselt seotud paar.
Sellele järgnevad teine ja kolmas paar ja nii edasi: mõtted, teed ja võrdum.
Jeesus kasutab seda. Pauluski kasutab seda nii,
et algul ristist rääkides on terve kiri sellele üles ehitatud.
Kirja lõpus on teemaks ülestõusmine.
Need koos moodustavad Jumala päästetöö.
Paulus kuulutas Jeesust nii ristilöödu kui ülestõusnuna.
Vahepeale jäävad muud asjad -
kristlase eluga seonduvad pere- ja seksuaalelu,
mis oli antud kultuuris alati aktuaalne.
Ja küsimus kristlase olemusest ehk mis on minu identiteet,
ning kuidas antud ühiskonnas ja kultuuris Jeesust järgida.
Kolmas suur teema
ja samas ka probleemne valdkond oli kindlasti koguduse kooskäimised.
Seal esines aeg-ajalt kaost, seda ka armuandide puhul,
purjutamist leivamurdmise ajal
riietumisprobleeme jms, mis antud kultuuris olulised olid jne.
Pauluse sõnumiks on, et Jumal on meie elu valupunktidega
ja kõige võimatumate asjade nagu patu, surma ja kurjusega
tegelenud ristil, surmas ja ülestõusmises.
See tähendab, et kogu meie elu asetatakse Jumala pääste kätele.
Kogu inimelu oma valdkondadega.
Sellele kirjale on omane Pauluse eesmärk koguduses -
et see leiaks Jumala armastuse reaalsuse,
mitte ainult seoses päästega, vaid ka elu muutva asjana.
Muutus ei ilmnenud sel moel nagu Paulus oleks tahtnud.
Kogudus oli äärmiselt killustunud. See pole midagi uut.
Nad olid ka erapoolikud. Inimesed tülitsesid ja tegid haiget.
Tekkis kibedust, viha ja ebavõrdsust.
Paulus ütles:
"Ärge elage vana loomuse järgi! See on vana elu vili. See pole tark.
Tarkus on vaadata Jumala armastuse sügavust,
mis suudab elu uuendada.
Naaske selle juurde, mis koguduse sünnitas
ning tõi teile elu ja Jumala lapse seisuse.
Naaske Jeesuse juurde ja laske armastusel oma elu muuta!"
Toon esile paar asja ja palun sinu kommentaari.
Loetlesid pika nimekirja probleeme. See oli väga problemaatiline kogudus.
Selles mõttes väga kaasaegne, paljude probleemidega.
Ometi alustab Paulus suure tänuga:
"Ma tänan alati oma Jumalat teie pärast Jumala armu eest,
mis teile on antud!" Seejärel kiidab ta Kristuse tööd.
"Te olete ju kõige poolest saanud rikkaks temas,
igasuguses sõnas ja igasuguses mõistmises ...
nii et teil ei ole puudu ühestki armuannist ...
Tema kinnitab teid ka lõpuni ..." Äärmiselt positiivne algus,
kuigi ta peab kirjas tegelema üliraskete probleemidega.
Kuidas sa seda kommenteeriksid, et Paulus nii positiivselt alustab?
Jumalast lähtuv pääste ja selle mõju on alati suurem.
See on alati meie probleemidest suurem.
Mis probleeme meil ka poleks,
ravimi nende vastu leiab alati Jumala tegudest.
See on sissejuhatav osa, kus Paulus loetleb kristlase tunnuseid.
Kristlasel on Jumala kutse,
ta on Kristuse poolt pühitsetud,
hüüab appi Issanda Jeesuse Kristuse nime,
ta on saanud armu ja rahu ning ta on rikas sõnas ja teadmises.
Paulus on vaimse isana meeldiv.
Kõik elemendid on olemas.
Iga kristlik kogudus, kes tahab ehituda Jumala sõnale, leiab need.
Kuid mil määral?
Kui rõhutada erinevaid asju, jäävad mõned teised kõrvale.
Paulus tahab, et Jumala muutev töö,
mis Jeesuse surma ja ülestõusmise järel on mõeldud meid muutma,
edeneks kõigis. Kuid 3. peatüki alguses ütleb Paulus,
et nad on kahjuks alles lihalikud ja lapsukesed Kristuses.
4. peatükis aga ütleb ta: Te olete juba kuningad.
Paulus kasutab jõulist irooniat.
"Kas teil pole võimet hinnata,
kuidas kogudusel tegelikult läheb?
Kas te ei näe, kui ohus ja katki see kogudus on?"
Lisaks sellele, et rahvas on tülis ja erapoolik,
esineb seal jämedaid seksuaalpatte, mõistetakse valesti armuande,
kuigi Paulus ütles, et puudu seal neist pole.
Kuid ta kutsub neid asju analüüsima.
"Te ei mõista, et armuannid pole pühitsuse mõõdupuu,
vaid on seotud koguduse õpetusega.
Nende Jumala armastuse kanalite abil ehitatakse kogudust."
Kui kogudusel on palju Jumala antud armuande,
eriti inimestele meelepäraseid,
ei tõesta see, et nende vaimne seis Jumala ees korras oleks.
Sel juhul tuleb minna andestuse vundamendi juurde.
Teiseks tahaksin esile tõsta selle, millest Paulus 1. peatükis räägib:
"Kas Kristus on mitmeks jagatud?! Kas Paulus löödi risti teie eest?"
Ta räägib nende kildkondadest.
Nad ütlevad: 'Mina olen Pauluse poolel!'
või: 'Mina olen Apollose poolel!' või: 'Mina olen Keefase poolel!'
Mida arvad sellest, et üks seltskond väitis, et nemad on Kristuse poolel?
Kõlab väga vagalt:
"Ma pole luterlane, nelipühilane ega muu. Ma olen Kristuse poolel."
Ometi nimetab Paulus seda antud juhul sama problemaatiliseks.
Jah. Isegi kui mingi grupp end millekski nimetab või peab,
ei tähenda, et see nii oleks.
Alati tuleb vaadata, kuidas nad üksteisesse suhtuvad,
millised on nende käitumise viljad ja mõju.
Mis on Pauluse meelest kristlaste ühtsuse tuum?
See on rist.
Võime põrnitseda üksteise erinevusi maailma lõpuni.
Pauluse sõnum on selles,
et suurim lõhe on patu tõttu Jumala ja inimese vahel.
Inimesel pole mingeid eeldusi seda omal jõul ära parandada.
See nõuab armastuse ohvrit Kristuses.
Kui juba Jumala taeva ja inimese maa vaheline suhe
on parandatud ristiohvri ja ülestõusmise abil,
kiirgab sellest ka elumuutvat jõudu nende inimeste teistessegi asjadesse.
Nende erinevad kildkonnad olid rahvuslikud, õpetuslikud.
Nn Kristuse parteisse kuulusid need,
kes end koguduses vaimseks eliidiks pidasid.
Seejärel räägib ta ristist kui Jumala tarkusest.
Sellele järgnevad kuulsad sõnad:
"Sest ma otsustasin teada teie keskel ainuüksi Jeesusest Kristusest
ja temast kui ristilöödust." Sellele järgneb kohe:
"Ma olin teie juures nõtruses ja kartuses ja suures värinas
ning mu kõne ja mu kuulutus ei püüdnud veenda tarkusega,
vaid Vaimu ja väe osutamisega,
et teie usk ei oleks inimlikus tarkuses, vaid Jumala väes."
Ta möönab, et kardab ja väriseb
ja pole tugev omas jõus.
Ometi ütleb ta jõuliselt,
et Jeesuse rist on tema ainus sõnum.
Paulus rääkis oma nõtrusest veel rohkem 2. kirjas korintlastele.
Siin on see aga seotud tema Korintosesse saabumisega.
Ta tuli suurde linna, kuid üksinda. Tema enda seltskond oli lahku läinud.
Ta oli käinud Ateenas,
kus oli Areopaagil tolle aja filosoofidega kohtunud.
Mõned kuulajaist, nii Ateenast kui mujalt, huvitusid ja tulid usule.
Kuid üldiselt naerdi ta välja. See oli talle ilmselt valus.
Kunagi ei tasu nii kalestunuks muutuda,
et kui kuskil pilgatakse kuulutajat Jumala armastuse pärast Kristuses,
et see haiget ei teeks. See teeb haiget ka Jumalale.
Pauluse kogemused Ateenas polnud väga julgustavad.
Põhja pool oli parem kogemus,
kuid sealt tuli kiiresti lahkuda juutide tagakiusamise pärast.
Ateenast tulles oli ta kui läbipekstud koer
ega teadnud, kuidas siin läheb. Asjad ei näinud väga head välja.
Kuid Ateena oli intellektuaalide linn, pikkade filosoofiliste traditsioonidega.
Korintos oli aga keskklassi, kaupmeeste ja tõusikute linn.
Seal sai suunata sõna teistsugusele inimgrupile.
Osa, millele viitasid,
rõhutab esimeses viiest põhiosast
Pauluse sõnumi teoloogilist tuuma.
Paulus käsitleb oma viit peamist teemat nii,
et esmalt võetakse midagi kristlikust õpetusest -
so apostellik traditsioon. See võis olla ka Vanast Testamendist.
Seejärel vaadeldi probleeme. Millele oli vaja tähelepanu pöörata?
Seejärel tõi Paulus kristlikust teoloogiast esile ravimi.
Siin on teie haigus, mis vajab seda ravimit.
Selle valguses käsitleb ta probleemi
ja lõpuks kutsub kõiki ennast järgima.
"Elage nii nagu mina elan!" Tema elu kõlbab tunnistuseks.
Kolmandas peatükis räägib ta Kristuse alusest,
ehitatavast Jumala templist.
Kuid ehitajatest ja sulastest rääkides, näiteks iseendast ja oma kolleegidest,
ütleb ta nii: "Mis on siis Apollos? Mis on Paulus?
Teenrid, kelle kaudu te olete saanud usklikuks,
nõnda nagu Issand igaühele on andnud.
Mina istutasin, Apollos kastis, kuid Jumal laskis kasvada.
Nõnda siis ei ole midagi see, kes istutab, ega see, kes kastab,
vaid Jumal, kes kasvatab."
Ta alatähtsustab ennast ja ütleb,
et nad on vaid teenrid.
Jah. Erapooliku vaimuga kildkonnad
asusid teatud isikute poolele.
Paulus õpetas 3. peatükis, mis on koguduse alus.
Koguduse alus pole superevangelist või imeline jutlustaja
või mõni ustavalt teeniv karjane. Igaühel on oma ülesanne,
kuid iseenesest pole nad midagi. Vaid Jumal võib kasvu anda.
Jumal palub meilt ustavust sellega, et anname end Tema käsutusse.
Paulus ei taha, et korintlased jätkaksid killustunult,
nii et mõnda kiidavad taevani ja teise mõistavad hukka,
väites, et too ei oska kõneleda.
Paulus polnud sama osav retoorik kui Apollos.
Aniik-Kreekas austati kõneosavust.
Kui tahtsid, et sõnum kohale jõuaks, ei piisanud sõnade sisust,
vaid need tuli õigesse vormi panna, et nad tõmbaks ja kõnetaks.
Pauluse 1. kiri korintlastele on äärmiselt lihvitud
ja teoloogiliselt suurepäraselt läbi mõeldud.
Paulus on kõik hoolikalt struktureerinud.
Selles mõttes ei väldi ta retoorika kasutamist,
kuid ei ütle samas: "Vaadake, kui suur retoorik ma olen!",
vaid "Vaadake Kristust!".
Retoorika on sõnumi teenistuses. Kõik teenib Kristuse sõnumit,
et inimesed mõistaksid, mis on asja ületamatu tuum.
"Teist alust ei saa keegi rajada selle kõrvale, mis on juba olemas - Kristus."
Selle taustal oli juutide tempel Jeruusalemmas veel olemas.
See hävitati paarkümmend aastat hiljem.
Kuid juba Saalomoni aegsel esimesel templil oli teatud alus.
Kõige pühama paiga keskus oli väikse kivipõranda võrra kõrgem.
Seal asus lepingulaegas ja suurel lepituspäeval suitsutusnõu.
Paulus võttis Vana Testamendi lepingu aluse
ja ütles, et alus on pandud. See pole enam kivihoone,
vaid Jumala kogudus. Kristus on alus ja teie olete kogudus.
Te olete Püha Vaimu tempel. Linn oli templeid täis.
Paulus ütles: Mis siis, et siin on vanu, uhkeid templeid.
Elav Jumal ei ela üheski neist. Ta elab teie keskel ja teis.
Ja püha, õiglane Jumal on armastus ja tõde,
elage teiegi selle tarkuse järgi ja ehitage kogudust.
Rääkida oleks veel palju, kuid aeg on lõppemas.
Kommenteeri veel palun 4. peatükki.
Tundub nagu ta kord kiidaks,
kui rikkad me Kristuses oleme ja räägiks siis taas kasvuvajadusest.
Ennast nimetab ta vaid teenriks. Terve 4. peatüki aga rõhutab ta,
et nad on apostlid ja selleks tuleb neid ka pidada;
et nad ei lähe kaugemale kirjutatust, kuid ta austab oma tööd.
Kommenteeri seda lühidalt, palun.
Jah. Need käivad käsikäes. 2. kirjas korintlastele
lükati Pauluse sõnum ja apostliseisus uute õpetajate pärast kõrvale.
Esimesi vihjeid sellele näeb juba siin.
Kui Paulust neis asjus ei kuulata, tähendab see, et kogudus on läinud.
4. peatükis tekitab ta enda ja koguduse vahel tugeva pinge.
Ta ütleb: Te olete juba kuningad ja meie oleme maailma kõnts.
Ta tekitab meelega pinge, et neid raputada.
"Mõelge nüüd! Kas tahate kuulata mind ja minu kaudu Kristust
või järgida üksnes omi mõtteid, mis lõpuks koguduse surmani viivad?"
Ses suhtes pole midagi muutunud, sest tänagi pole Pauluse maine tipus,
vaid hoopis igasuguste maailma apostlite oma.
Aitäh, Ilkka. Peame edaspidi selle kirja juurde naasma.
Meil jäi veel palju rääkimata. Aitäh tänase saate eest!
Õnnistust piibliõpetustööle!
Räägi veel kiiresti Piiblikolledžist Kauniaises, kus saab juurde õppida.
Jah. Iga nädal on avatud piiblikool
ning nädalavahetustel seminarid ja muud üritused. Tere tulemast!
Lisainfo: www.sro.fi
Seal on infot ka Ilkka töö kohta. Aitäh, head vaatajad!
Lugege kirja korintlastele! See on väga aktuaalne.
Õnnistust! Kohtume nädala pärast Piiblikohvikus!
Televisioonitöö on koostöö.
Kui minul on stuudios külaline,
on kaamerate taga ja mujal veel mitmeid teisi tegelasi.
Seda tööd ei saa teha ilma teisteta ega ka sinu abita.
Võid toetada TV7 Eesti tööd,
helistades annetustelefonil 900 1777.
Kõne hind on 7 eurot.
Lisainfo: www.tv7.ee
Piiblikohviku saadet saad toetada
ekraanilolevate pangakanalite kaudu.
Õnnistust sinu ellu!
Tõlge: Monika Jaaguri