MÕISTUS JA KRISTLUS
Tere tulemast taas Piiblikohvikusse!
Vaatleme täna, mida Piibel apologeetika kohta ütleb.
Käsitleme ka vastuväiteid,
mida on esitatud apologeetika harrastamisele,
kristluse selgitamisele ja kaitsmisele.
Tere tulemast, Stefan Gustavsson. - Aitäh.
Oled mitmes saates rõhutanud,
et Uue Testamendi järgi on apologeetika üks meie ülesandeid.
Tänapäeva maailmas peab kristlust selgitama ja kaitsma.
Aga inimesed väidavad vastu.
Väidetakse näiteks, et Paulus kahetses seda. Ta ütleb korintlasele,
et tahab kuulutada vaid ristilöödud Kristust
ega taha teada millestki muust.
Kas see tähendab, et Paulus oli apologeetikas pettunud
ja lõpetanud oma sõnumi põhjendamise?
Ühe 19. saj teooria järgi
oli Paulus Ateenas väga apologeetiline,
kuid Korintoses olevat ta Ateena tulemustes pettunud olnud.
Seepärast olevat ta muutnud kurssi, mida näeme Kirjas Korintlastele:
"Sest ma otsustasin teada teie keskel ainuüksi Jeesusest Kristusest
ja temast kui ristilöödust."
Kuid see teooria võib siiski vääraks osutuda.
Paulusel läks ju Ateenas hästi - inimesed tulid usule.
Isegi Areopaagi liige Dionüüsios tuli usule
ja ka kõrgest soost naine Damaris ning paljud teised.
Paljud jutlustajad oleksid ülirõõmsad,
kui viis inimest nende koosolekul usule tuleks.
Paljud teisedki hakkasid huvi tundma, nii et Paulus ei kukkunud Ateenas läbi
Korintoses tegutses Paulus samuti ja läks sünagoogi arutlema.
Ta ei muutnud oma kombeid.
Teame, millal kirjutati Esimene kiri korintlastele.
Teame ka, et Paulus oli siis Efesoses.
Ap 19. ptk räägib,
et Paulus rääkis seal veenvalt ja atraktiivselt.
Oleks arulage mõelda, et Paulus põhjendas asju Efesoses,
kuid kirjutas vabal ajal kirja Korintosesse ja ütles,
et põhjendusi pole vaja.
Esimest kirja korintlastele tuleb uuesti lugeda
ja tutvuda selle taustaga.
Täna teame Korintose olukorra kohta huvitavaid asju.
Teistes allikates räägitakse,
et Korintoses rõhutati retoorikat, kõnekunsti.
Rändretoorikud käisid seal oma oskusi näitamas.
Retoorik palus kuulajail anda endale kui tahes arulageda teema.
Hea kõnemees suutis veenda kuulajaid selleski,
mis ei pidanud paika. Mida osavam kõnemees,
seda halvemaid arusaamu suutis ta veenvalt esitada.
Selliste esinemistega teeniti raha.
Neid kõnelejaid ka kritiseeriti,
kuna nad manipuleerisid kuulajatega oma kommunikatsioonioskusega.
Kui kuulajaks satub mõni mõjuvõimas isik,
võivad tulemused olla ohtlikud.
Esimeses kirjas korintlastele tuleb tähele panna
Pauluse sõnade konteksti.
1Kr 1:17 ütleb ta:
"Sest Kristus ei läkitanud mind ristima, vaid evangeeliumi kuulutama,
mitte aga inimliku tarkuse sõnadega, et Kristuse rist ei muutuks tühiseks."
Ehk "Ma ei ole üks teie kõnelejaid, kellelt võtate vastu mida tahes.
Kuulutan Kristuse risti hoolimata sellest,
kas inimesed hindavad mu sõnumit või mitte.
Ma ei saa oma kõne eest raha. Ma ajan teist asja."
2. ptk: "Kui ma teie juurde tulin, vennad,
ei tulnud ma eriti üleva kõne või tarkusega
kuulutama teile Jumala saladust."
"Tahan tunda vaid ristilöödud Kristust."
Ta viitas selles korintlastele,
kellele oli tähtis "ülev kõne ja tarkus".
Retoorikud manipuleerisid kuulajatega oma eesmärkidel.
Paulus ei tahtnud sellistega mingit pistmist teha.
Paulus ütleb mujal, et ta avalikustab tõde,
nii et inimesed saaksid ise otsustada, mõelda ja uurida.
Kas pole ka huvitav,
et Korintose kõnemehed võisid kaitsta ebatõeseid asju,
kuid Paulus poleks saanud seda teha.
Talle oli tähtis, et haud oli tõepoolest tühi.
Paulus poleks saanud rääkida valet. Ta ütles samuti:
"Sest tõe vastu ei saa me midagi teha, üksnes tõe poolt."
Kui Jeesus poleks üles tõusnud,
oleksime kõigist inimestest kõige haledamad.
Kõneosavust on muidugi vaja, et sõnum selgelt kohale jõuaks.
Aga kui kõneleja ei räägi tõtt,
on kõneosavus ohtlik manipuleerimine.
Seda Paulus 1. Korintlaste kirjas mõtlebki.
Usklikud võivad teisigi vastuväiteid esitada.
Näiteks suur jutlustaja Spurgeon ütles:
"Piiblit pole vaja kaitsta, vaid päästa valla otsekui lõvi."
Mida selle peale vastaksid?
See on üsna hästi öeldud. Piibel ju ongi tõsi,
hoolimata minust või mu põhjendustest.
Piibel on Jumala elav sõna, mida Ta kasutab.
Meie ülesanne on Tema sõna julgelt teatavaks teha.
Kuid võidakse väita, et Jumala Sõna on vaid muinasjutt,
tagantjärele sepitsetud
ega põhine tegelikel sündmustel. Sel juhul on iseenesest selge,
et kristlane ütleb: "Põhjenda oma seisukohta.
Sel juhul põhjendan ka enda oma."
Niisiis selle väite puhul toimus kahetsusväärne vastandamine.
Mõistan, mida Spurgeon mõtles.
Jeesus ütles: "Taevas ja maa kaovad,
kuid minu sõnad ei kao iial."
Need ei sõltu meie argumentidest.
Aga samas on meid kutsutud oma usku põhjendama.
Jeesuse ülestõusmine on tõsi, sõltumata inimeste tunnistustest.
Jeesus elab ja tuleb tagasi
ja see tõde ei sõltu 500st pealtnägijast.
Aga Jumal lasi 500 inimesel Teda ülestõusnuna näha.
Oleks veider, kui keegi väidaks, et tunnistajaid pole vaja kuulata.
Kuigi sündmuste tõeväärtus ei sõltu tunnistajaist,
on neil siiski tähtis roll asja selgitamisel.
Jeesuse ülestõusmine pole lihtsalt väide,
vaid usaldusväärsed inimesed kohtusid Jeesusega
väga konkreetselt. Nad rääkisid ja sõid Temaga.
Ülestõusmine on tõde!
Veel üks vastuväide apologeetikale,
mille kallal oled töötanud kogu elu.
Võidakse öelda,
et inimmõistus on pattu langenud,
me ei saa kedagi argumenteerimisega päästa
ja mõistuse kasutamisega tuleb ettevaatlik olla.
Võidakse tsiteerida usupuhastaja Martin Lutherit,
kes on mõistuse kasutamise kohta üsna sensatsioonilisi asju öelnud.
Kuidas sellele vastaksid?
Imetlen Lutherit.
Kuid kõik Lutheriga tutvunud teavad,
et ta oli äärmuslik, naljakas ja värvikas tegelane.
Tema kirjutistest võib leida igasuguseid asju.
Oma seisukohti esitledes võis ta kasutada jõulisi väljendeid,
kuid võis tasakaalustada oma avaldust kuskil mujal.
Lutherit tuleb lugeda konteksti respekteerivalt.
Kui Luther reformeeris Saksamaa haridust,
jättis ta alles Aristotelese raamatu loogika kohta.
Evangeelne kristlane peab õppima õigesti mõtlema
ning aru saama mõistusest ja põhilistest mängureeglitest.
Seega - Luther uskus loogikasse. Kõik pidid seda õppima.
Tore.
Seda peab tegema igaüks, kes Jumala sõna tõsiselt võtab,
kuna Jumal otsustas meiega inimkeeles rääkida.
Ma ei saa Uuest Testamendist midagi omandada,
mõistust kasutamata, kuna see sisaldab sõnu, lauseid ja põhjendusi.
Jumal aktsepteerib mõistuse kasutamist.
Kriitikud tahavad kasutada ka järgmist tõsiasja:
Me ei saa luua endas elavat usku.
Me ei saa ise sünnitada suhet Jumalaga,
kuna sõltume Jumala Vaimust.
Tema sünnitab meid uuesti ja äratab meis igatsused.
Siiski kasutab Jumal selles protsessis meie mõistust.
Ta rääkis meiega ratsionaalsete inimestena.
Ka Jeesus arutles inimestega, kui nendega kohtus.
"Mõistke kohut õigesti. Tehke loogilisi järeldusi.
Te mõtlete valesti, sest ..."
Nii artules Jeesus kuulajatega.
Veel üks vastuväide: Vaid Püha Vaim võib usku äratada.
Seepärast vajame Vaimu väge, mitte põhjendusi.
Vaja on vägevat Jumala ligiolu kogemust
või imesid ja tunnustähti.
Siis tulevad inimesed usule.
Kas need on vastuolus põhjenduste, loogika
ja aruteluga?
On vale pidada neid üksteise alternatiivideks.
Tänu Jumalale, kui kogesid vägevalt Tema ligiolu,
kuid see pole vastuolus ratsionaalsete aruteludega.
Selle kohta on huvitav näide.
Paulus kohtus Jeesusega vapustaval moel.
Tõepoolest.
Ap 9. peatükk räägib Pauluse kohtumisest Jeesusega.
Paulus kukkus maha ja jäi pimedaks. Ta kuulis Issanda häält.
Ta viidi pimedana Damaskusesse.
Kuid ta vajas kedagi seletama,
mis temaga juhtunud oli.
Jumal saatis Ananiase Paulusele asju seletama.
Nii Ananias kui Paulus olid juudid.
Seepärast kasutas Ananias kindlasti abiks Pühakirja.
Jumal tegutses ning avas Pauluse seesmised ja välised silmad.
Ühiselt avaldasid mõju võimas vaimne kogemus,
inimene, kes asju selgitas ja Jumal, kes Pauluses töötas.
Seepärast peame nägema asju laiemalt.
Võimsaim põhjendus on Jeesus ise.
Ta tegi imesid ja oli inimeseks sündinud Jumal.
Ta suudab teha mida tahes, kuna on kõikvõimas.
Ometi Ta kuulab, vastab ja esitab ratsionaalseid väljakutseid.
Rääkisime sellest eelmistes saateosades.
Ta arutles pidevalt. Sama tegi ka Paulus.
Kui Jeesus nii tegutseb, ei tohi meiegi sellest keelduda.
Evangeeliumides on huvitav näha,
kuidas Jeesust esitletakse.
Markuses esitletakse Jeesust täiskavanuna.
Matteus ja Luukas alustavad Jeesuse sünniga.
Johannesele ei piisanud sellestki.
Muidugi sündis Jeesus Petlemmas ja hakkas 30-aastaselt tegutsema,
kuid Johannes alustas sellest,
et Jeesus oli eksisteerinud igaviku algusest peale.
Johannes nimetab Jeesust logoseks.
See on tõlgitud kui 'sõna'.
Logos tähendab ka mõtet, aru ja loogikat,
kuna sõnad ja keel on seotud loogikaga.
Tema, kes on loogiline, on alati olemas olnud.
Ta sündis maa peale inimeseks.
Johannese evangeeliumis arutles Jeesus pidevalt.
Ta on ju logos.
Ta tegi muidugi muudki, kuid ta arutles inimestega.
Paljud peavad järgmist vastuväidet väga karmiks.
Oled ise apologeedina raamatuid kirjutanud:
"Kas usku on vaja kaitsta? Kristliku apologeetika manifest."
Oled kirjutanud ka Jeesuse identiteedist.
Rõhutad kõigis oma raamatuis, et tõde on tähtis;
see, kuidas asjad tegelikult on.
Aga tänapäeval võidakse öelda: "Aga tõde pole ju olemas.
Kas arvad, et tead tõde? Kellelgi pole tõde."
Mida ütled inimesele, kes väidab:
Pole olemas vaid üht tõde. Igaühel on oma tõde"?
See on tõesti üldine hoiak.
Mul on kombeks
juhtida inimene mõtisklema tõe olemasolu üle.
Jumal kas on olemas või pole.
Ta ei saa samaaegselt olemas ja olematu olla.
Ehk siis - kas mõtled tõsiselt, et tõde pole olemas?
Siis ta tihti möönab, et Jumal kas on olemas või pole.
Jeesus kas tõusis surnuist üles või jäi hauda.
Ta ei saa üheaegselt hauas mädaneda ja elus olla.
See pole võimalik.
Samuti väidetakse, et isegi kui tõde on olemas, on seda võimatu teada.
Siis peame vastama alandlikult,
et asjade suhtes, mille kohta tõde ei teata, võibki uskuda mida iganes.
Küsimus on lahendamatu. Võib vaid oletada.
On selliseid küsimusi,
mille puhul pole põhjendusi ei selle poolt ega vastu.
Nii võib olla ka usuga.
Aga on ka võimalik küsimust täpsemalt uurida.
Näiteks Jumala mitteolemasolule on põhjendusi.
Hakkame Richard Dawkinsi kombel ateistideks.
Või isikulise Looja olemasolu kohta võivad olla tugevamad põhjendused.
Tema olemasolu ei saa tõestada lõplikult,
kuid põhjendused Tema olemasolule võivad olla kaalukamad.
Ka Jeesuse ülestõusmise kohta
on usutavaid ajaloolisi põhjendusi.
See on küsimus, mille kohta võib kujundada arvamuse.
Ütlen inimestele, et nad ei saa ette teada,
kas küsimus on lahendatav. Seda saab teada alles asja uurides.
Küsin: kui palju oled tutvunud põhjendustega,
mis räägivad Jumala olemasolu poolt või selle vastu?
Kui palju oled uurinud
Jeesuse ülestõusmisega seotud allikaid?
Põgeneme vastutuse eest, kui ütleme:
"Keegi ei saa tõde teada." Sel juhul pole vaja asjale mõelda.
Nii on mugav mõelda.
Meil kõigil on küsimusi, millele me mõelda ei taha.
Öeldakse vaid: Ma ei tea.
Siis tuleb endalt ausalt küsida,
kas püüan selle eest põgeneda või olen seda uurinud.
Minu meelest on Jumal suurte asjade puhul
oma mõtteid piisavalt selgelt ilmutanud.
Nii on meil põhjust pidada Tema sõna nii tõeks
kui sellele alistuda.
On väga huvitav,
et kogu Piibel peab tõde äärmiselt oluliseks.
Näiteks Vana Testamendi prohvetid
sekkusid ebajumalateenistusse. Inimesed teenisid puujumalaid.
Üks prohveteist küsis: "Kuidas saate teenida puust jumalat
ja siis ülejäänud puu tules põletada?
See on ju ebaloogiline. See pole Jumal, vaid puust kuju."
Loogika ja faktide põhjal teatakse, et see ei pea paika.
Sama tõe rõhutamine jätkub läbi kogu Piibli.
Sõna, millega Vanas Testamendis tähistatakse 'usku',
on passiivne vorm heebreakeelsest sõnast 'tõde'.
Usk on selle tõeks pidamine,
mis on iseenesest tõde. See on minu määratlus usust.
Ehk lasen tõesel asjal ka enda jaoks tõde olla.
Kristlus pole pime hüpe pimedusse,
vaid see, et lased tõel ka endale tõeks saada.
Järgmine asi on väga tähtis ka meie tunnete jaoks.
Usk leiab hingamise ja rahu,
kui see põhineb tõel, mitte ühel kogemusel teise järel.
Rootsis on arutatud üht telesaadet,
kus abiellutakse inimesega, kellega pole kohtutud.
Sama saade jookseb ka Soomes. - Kohtutakse alles altari ees.
Nad anduvad teineteisele, teineteisest midagi teadmata.
Nad ei tea, kas teine on sobiv ja usaldusväärne.
On vaid otsustatud abielluda.
Selline liit lõpeb õnnetult.
Terve abielu sünnib, kui esmalt teineteist tundma õpitakse.
Hakatakse pidama tõeks seda, et kuulutakse teisele.
Hakatakse nägema, kas teist võib usaldada.
Lõpuks tuleb hetk, kui võib end teisega kogu eluks siduda.
Usk on sarnane. Võime uurida, kes Jeesus on.
Usaldus hakkab kasvama. Nähakse, et tegemist on tõega.
Jeesus on, kes Ta väidab end olevat,
ja Jumal on Ta surnuist üles äratanud.
Siis tuleb hetk, mil tahad end Talle pühendada.
Aitäh selle tähtsa sõnumi eest. Aitäh teilegi, vaatajad.
Lase tõel enda jaoks tõeks saada!
Õnnistust! Kohtumiseni nädala pärast!
Kas oled kristlikest telesaadetest abi saanud?
Kui oled, siis löö selles töös kaasa!
See pole võimalik ilma rahalise toetuseta.
Võid anda oma annetuse ekraanil nähtavate kanalite kaudu.
Aitäh abi eest!
Tõlge: Monika Jaaguri