PIIBLIKOHVIK
Tere tulemast taas Piiblikohvikusse!
Tänaseks teemaks on mindfulness (ärksus, teadvelolek).
Uurime, millega tegemist ja kuidas kristlus sellesse suhtub.
Stuudios on Marja-Kaarina Marttila. Tere tulemast! - Aitäh.
Töötad Piiblikolledžis.
Oled selle aserektor.
Tegid kunagi ka misjonitööd ja sul on kolm last.
Hariduselt oled teoloogiamagister.
Kus sa misjonitööd tegid?
Olime perega kolm hooaega Mongoolias.
Elasime kõigi kolme lapsega pealinnas Ulan-Batoris.
Meil oli seal erinevaid ameteid. Abikaasa oli algul projektijuht.
Mina olin lõpus samuti haridusele suunatud arengutöö projektijuht.
Õpetasin sealses teoloogilises seminaris.
Õppisin kogu aja pidevalt ka mongoolia keelt.
Tahtsin maa keele selgeks saada.
Lisaks keelele õppisin Ulan-Batori Bridge'i Kolledžis
ka kultuuri ja budismi.
Sain vestleda ka oma õpetajatega.
Nad tundsid budismi väga hästi.
Sain neile vahel Uut Testamenti lugeda.
Kuidas Mongoolias misjonitööd teha on?
Milline vastuvõtt seal on?
Sel ajal, kui meie seal olime, alates 1990. a-te teisest poolest,
ja viimati tulime Soome 2010. a,
muutus vastuvõtt üha avatumaks.
Ühiskond mõistis, et usuvabadus tähendab erinevalt uskuvaid inimesi.
Kristlikel kirikutel oli rohkem vabadust kui 1990. a-te keskel.
Budistlik taust on väga tugev,
kuigi 70-aastane kommunismiajastu oli selle haaret jõuliselt murdnud.
Budism on raamatuusund,
kus eriti vanemad inimesed käivad tihti kloostreis
ja see on neil tugevalt kontekstiks, kus nad usuvad ja asju mõistavad.
Mongoolia noored polnud juurdunud eriti ühtegi usundisse.
Kirikutes oli palju noori tudengeid.
Paljude jaoks esindas kristlus Läänt.
Nad tahtsid tutvuda Lääne elustiiliga.
Paranda mind, kui eksin,
aga sel ajal kui teiegi seal olite kasvas kirik võimsalt, kas polnud?
Jah. Ühtlaselt. Iga pühapäev võis öelda,
et üks inimene või rohkemgi
oli esmakordselt kristlikul jumalateenistusel.
Küsisime alati teenistusel, kas keegi on esimest korda
ja tervitasime neid, kui nad püsti tõusid.
Lõpus vestlesime alati uutega.
Olime Mongoolias pioneeriajastul.
Nägime, kuidas evangeelium töötab olukorras,
kus inimestel pole mingeid teadmisi või taustainfot selle suhtes.
Paljud polnud Jeesuse nimegi kuulnud.
Mida kauem seal viibisime, seda rohkem oldi Jeesusest kuuldud,
enne kui esimest korda jumalateenistusele tuldi.
Nüüd on seal kristlik kirik ja töö jätkub?
Jah. Olen kuulnud hinnanguid, et ca 2 % rahvastikust on kristlased.
Kuid see on vist veidi liialdatud.
Teid läkitas misjoniühendus Kylväjät ja neil on seal praegugi töötajaid, jah?
Jah. Mongoolias on neil kogudusetöö ja arenguprojektid.
Kui keegi tahab sellega tutvuda, võib külastada teie kodulehte.
Mis on teie kodulehe aadress?
Selle leiab internetist.
Meie perel on ka oma koduleht, mida haldab minu mees.
Selle leiab, kui otsida netist Pentti Marttilat.
Seal on ka infot meie Mongoolia etapi kohta.
Meie tänaseks teemaks on mindfulness (teadvelolek).
Pärast Soome naasmist
oled kohtunud sellega siin väga erinevates kontekstides.
Räägi, mil määral oled sellega kokku puutunud.
Kui 2010. a viimaselt misjonihooajalt Soome tulime,
märkasin tihti raamatupoodides
kui palju on mindfulness, millest küll varem kuulnud olin,
jõudnud eneseabiõpikutesse ja liikumisteraapiasse.
Seda näeb meie elus üsna ulatuslikult.
Kui asja uurima hakkasin, mõistsin,
et selle taustal on budistlik meditatsioon,
mis on rafineeritud või villitud meile, lääneriiklastele, sobivasse vormi.
Osalesin kõrgkooliõpetajatele täiendkoolituse korraldamisel,
kus toimus väike lõdvestumishetk
enne lähietapi algust, mis algas nagu mindfulness
silmade sulgemise, oma hingamise kuulamise,
ihu ja meele tundmuste, mõtete ja häälte aistimise ja kuulamisega
ning häirvate mõtete leidmisega.
Seda kõike tuleks teadvustada,
kuid andmata hinnangut, kas see on halb või hea.
Sellel tuleb lihtsalt minna lasta. Kujutlusharjutuse abil
õhutati tööasju väikesesse paati panema,
mis liigub ookeani suunas ja aitab maha rahuneda.
Ma ei mäleta, kui kaua võttis, enne kui mõistsin,
et kasutati täpselt sama sõnastust ja ülesehitust
nagu olin Mongoolias Bridge'i Kolledžis õppinud.
Meile andis loenguid üks buda munk,
kes rääkis budistlikust meditatsioonist
ja juhendas meid harjutustesse.
Mõistsin, et Soomes kasutati neidsamu elemente.
Tegemist oli sama teadlikkuse ja kohalolu kontseptsiooniga.
Enne kui uurime sügavamalt budismi ja mida see tähendab,
vaatleme üht põhimõttelist asja, mis mind ennastki häirib.
Soome saabub igasuguseid voole
ja kristlased on kahjuks vahel vägagi naiivsed,
nii et osaletakse ja minnakse kaasa igasuguste asjadega.
Küsisin kord ühelt, kes oli meditatsioonis osalenud,
kas ta märkas ka mingit religioosset mõju seal. Ta vastas, ei.
Küsisin, et mis seal alguses tehti. Ahjaa, mingi hardushetk vist oli.
Ei tajuta üldse, milles osaletakse.
Kas see pole problemaatiline?
Kas meil ei peaks silmad ja kõrvad lahti ja valvel olema?
Piibli sõnul peaksime teadma ja eristama asju
ning mõistma Jumala tahet.
Ja vaime eristama.
Mindfulnessi puhul on salakavalaks omaduseks,
et seda turustatakse meile universaalsena,
kõigile sobiva lõdvestusharjutusena, mis aitab unetuse vastu,
stressi kontrollida, valu leevendada
ja osaleme selles, küsimata, kust see on tulnud
ning mis on selle taust ja maailmavaade,
mis on selle siht ja kuhu see viib.
Kristlasel tasub alati küsida, kust see pärit on
ja mis on asja mõte.
Mindfulnessi esimene tasand,
kuhu tahetakse jõuda, on hea, rahunenud meeleolu,
et tekiks üleüldine,
nii füüsiline kui vaimne heaolutunne.
Ka budistlikus meditatsioonis on tasandid.
Selle esimesel tasandil taotletakse samu asju
ja viimasel tasandil pürgitakse nö tühjusse.
Budismis pole 'mina' ega mõtet 'mina olen'.
Püütakse saavutada teadmist,
et kõik mu meeleseisundid on mööduvad,
ka aistingud, ihulikud aistingud, tahtmised, eelistused.
Kannatused elus tulevad sellest, et takerdun asjadesse
ja peaksin sellest vabanema.
Mindfulnessis tuleks mõista, et see ei vii meid Jeesuse juurde.
See viib kuhugi mujale, täiesti teises suunas.
Iseendasse vaatamine ja endast meelerahu otsimine
jookseb tühja. Seda ei leia sealt.
Jeesus ütles, et just meie sisimast lähtub kõik halb, halvad mõtted
halvad kavatsused ja muu.
Inimene ei leia meelerahu endast.
Piibel õhutab suunduma endast välja,
vaatama Jeesusele, Jumala Sõna lugema,
laskma Sõnal endaga rääkida. Palves võime kõik Jumala ette tuua.
Ka selle, et oleme stressis, väsinud ja tundub, et kõik variseb kokku.
Rahutuse võib samamoodi
igapäevaselt Jumala ja Jeesuse ette tuua.
Jeesus ütles: "Rahu ma jätan teile. Ma ei anna teile nagu maailm annab."
- Täpselt. Ja "Tulge minu juurde kõik, kes olete vaevatud ja koormatud."
Kas oled kohanud,
et mindfulnessi kasutatakse ka kristlikes ringkondades,
et asi on läinud nii kaugele?
Jah. Ütleksin, et Põhjamaade kirikutes.
Olen lugenud Norra Kiriku lehti
ja käisin sügisel Saksamaal.
Märkasin, et tutvustati raamatut,
mis pakkus joogaharjutusi kristlastele.
Sirvisin seda veidi ja see sisaldas just mindfulnessi põhiharjutusi,
kus soovitati lugeda harjutuse ajal Piibli kirjakohti
ja panna mängima kristlik muusika,
millele lisandub meditatsiooni tehnika.
Minu jaoks on see täiesti sünkretistlik.
Kui Mongoolias keegi budistlikust taustast kogudusse tuli
ja hakkas Piiblit lugema, nägid nad kohe selgelt,
et taotletakse midagi täiesti erinevat.
Mindfulnessi mediteerimine on väga üksildane tegevus.
Teostad seda üksi, õpid mediteerimisharjutusi
ja teadlikku kohalolu,
et tajuksid ja aistiksid kõike. Kuid teed seda peamiselt üksi.
Paljude mongoollaste sõnul oli koguduses erinev see,
et nad tulid kogukonda, kes nad vastu võttis
ja seal sai rääkida teistele oma eluraskustest
ja teine aitas palvetada. See viidi ühiselt Jeesuse ette.
Oli suhe Jumala ja teise inimesega.
See on üks kristluse peamisi omadusi.
Ja kristlane ei püüa hävitada oma mina, oma isiksust,
mille Jumal on loonud, vaid annab selle Kristusele.
Täpselt. Meid on kutsutud ja loodud isiksusteks.
See ongi kristluse ja budismi põhierinevus.
Meie mina on Jumala loodud, see on väärtuslik.
See säilib ka igavikus. Oleme samad isiksused ka igavikus.
Kui mõtleme neile taustaerinevustele,
siis äsjamainitu järgi on kristluses esmalt tähtis, et oled sina ise;
oled Jumala loodud ja Ta kutsub sind nimepidi.
Budismis püütakse seda mina hävitada.
Teiseks, kristluse väitel on meis patt, mille puhul vajame abi.
Jah. Meie suurim probleem ongi just patt ja meie süütunne.
Teame seda, ilma et keegi sellest meile räägiks.
Jumal lõi meile südametunnistuse ja teame, et oleme teinud asju,
mida poleks pidanud, ja jätnud tegemata häid asju.
Mida arvad järgmisest mõttest? Olen märganud, et väga tihti,
kui Läände või kristlikku ringkonda tuuakse selliseid asju,
kaasneb sellega mõte, et mu sisemus on täis midagi head,
mis tuleks esile, kui jääksin vaikseks ja rahuneksin.
Siin on seegi konks, et kristlasedki vahel
ja isegi ärkamiskristlased eksivad arvamises,
et võivad ammutada Jumala Sõna, Jumala juhtimist ja ligiolu
oma sisemusest, mis on tulvil kõike head.
Jeesus ja Paulus õpetavad täiesti vastupidist:
"Minus, see on minu lihas, pole midagi head." - Jah.
Valitseb tendents, mis ei lähtu üksnes budismist,
vaid Jumala Sõnast võõrdunud,
sekulaarsest üldisest religioossusest,
et otsitakse head iseendast, enda potensiaali.
Meis peaks olema potensiaal kõigeks.
Ka vaimne kasv ja vaimulikkus olevat meis olemas
ning kui selle leian ja aktiveerin, on mul kõik eluks vajalik olemas.
Nagu ütlesid, on see Piiblile täiesti võõras mõte.
Meid on loodud suhtesse nii Jumala kui ligimesega.
Inimelu põhieesmärki ja rahuldustunnet
ei leita ainult iseendast.
Raskused ja patt meis ilmnevad samuti inimsuhetes.
Näeme, kui põhjalikult rikutud me oleme,
just inimsuhetes. Samas, kui mõelda,
et nii puudulik kui meie elu siin rikkises maailmas ka pole,
oleme kristlastena siiski lunastatud ja õigeks tehtud.
Usk annab meile uue osaduse teiste inimeste ja Jumalaga.
Siis tuleb sügav rahuldus elus sellest, et meid on päästetud
ning võin elada uues suhtes Jumala ja ligimestega
ning leida vastuse eluvalule ja meie ajastule omasele elule,
mis sind lihtsalt kaasa viib,
ilma et sul oleks oma sihti ja teadmist, kuhu sind viiakse.
Kristlastena peaksime pakkuma rahu,
mille Jumala Sõna annab pattude andestamise kaudu.
Kas oleme kaotanud oma sõnumis tahu,
et Uus Testament räägib palju rahust,
Kristuses leitavast hingamisest ja rahust.
Me pole sellele piisavalt tähelepanu juhtinud.
Seda ei tuleks otsida endast või teistest religioonidest.
Selle leiab Kristusest, kes armastab meid isikuna.
Kui mõelda sellele,
miks on mindfulness nii jõuliselt levima pääsenud,
see algas USAs, kuid levis ka Euroopasse ja meile Soome,
ning on äärmiselt populaarne, siis mulle tundub,
et me pole kristliku kiriku ja ühenduste pakutavas õpetuses
seda poolt pakkunud.
Käib ainult üks tegutsemine, askerdamine ja muu.
Kuidas seda kõige paremini öeldagi?
Me pole osanud oma piibliõpetuses avada
isikliku suhte leidmist Jeesuse endaga.
Et inimestel tekiks harjumus lugeda igapäevaselt Jumala Sõna
ja vaikida selle ees.
Mindfulnessi harrastamise asemel
peaks kristlasel olema igapäevane vaikimine,
Urho Muromaa sõnul "hommiku- ja õhtuvalve".
Jumal saab oma Sõna ääres sinuga rääkida, ravida ja julgustada.
Nii saab Jumala ees iga päev selle rahu leida.
Kirjeldasid hästi seda stressi, mille vastu mindfulness abi pakub,
See võib olla osaliselt ka kristlaste probleem,
et osaletakse aktiivselt tuhandes asjas,
aga suhe elava Jumalaga Kristuse kaudu pole enam esikohal.
Jah. Ka regulaarselt jumalateenistusel käimine ei tähenda,
et seal peab alati mingi roll või ülesanne olema.
Piiblikolledžis noortega kohtudes ja immigrantide suunda juhtides
oleme vestelnud,
et võime kristlastena minna jumalateenistusele
lihtsalt Jumala Sõna kuulama, vaikima, leivamurdmisel osalema,
usu läbi pattudele andestust saama, koos teistega laulma ja palvetama.
Alati pole vaja minna midagi tegema, aktiivset rolli või ülesannet omada.
On muidugi tähtis vastutust kanda ja vabatahtlikult kaasa lüüa,
kuid jumalateenistusele võib minna ka Jumalaga kohtuma
ja Tema hoolitsust saama.
Ühel kirikukogul mainiti kristlikku joogat.
Seda küll ei harrastatud seal, kuid pakuti ühe alternatiivina,
mis olevat kirikule hea.
Keegi ütles hiljem sõnavõtus,
et meil on oma 2000-aastane palvetraditsioon,
Jumala Sõna ja Jumalale lähenemine ning palvetamine Jeesuse nimel.
Miks peaksime otsima võõrastest religioonidest seda,
mis meie enda kristlikus traditsioonis ja Piiblis olemas on?
Täpselt. Arvan, et on vaja õpetust palvest.
Mindfulness on tulnud osaliselt,
et vastata vajadusele vaikida.
Mindfulness pakub tehnikat rahunemiseks ja vaikimiseks.
Paljudele võib see argielus raske olla,
kui on töö, palju vastutust, pere ja vanemate eest hoolitsemine,
kui argielu on pidev oravaratas paljude harrastuste ja muuga.
On tõsi, et meil on kristlikus kirikus pikk traditsioon vaikida palves.
Peaksime seda õppima.
Oled näinud Mongoolias võõrast kultuuri ja budismi.
Oled viimasel ajal töötanud ka immigrantidega.
Ja oled kohanud siin, et soomlased Soomes
ja isegi Põhjamaade kirikud võtavad vastu mindfulnessi.
Seda vaadeldes tekib mõte,
et me nagu vahetaksime oma aarde
mingi võõra asja vastu.
Pelgame immigrantidele Kristusest rääkida.
Vahetame oma aarde millegi muu vastu.
Piibel hoiatab selle eest.
Jah. Kui mõelda Iisraeli rahvale, siis neidki hakkas algul
tõotatud maal teiste rahvaste seas Baali kummardamine meelitama.
Arvan, et sellises riigis nagu Soome,
kus kristlusel on olnud pikaajaline mõju,
on paljudel teatud vastupanu kõige suhtes,
mis tuleb Piiblist või kirikust.
Sel juhul ei nähta selle väärtust,
millele Soome rahvas on läbi ajaloo toetunud
ja kuidas erinevatel etappidel oleme vastu pidanud.
Otsitakse idast midagi uut, erinevat ja põnevat.
Ida on ka muus mõttes trendikas, sisustuses jms.
Kõikjal näeb väikeseid budakujukesi. See on kestnud juba pikka aega.
Ilmselt otsitakse midagi erinevat,
mis täidaks võimaliku tühjuse elus.
Tagasi evangeeliumi juurde, on sinu julgustus.
Jah. Meie aja inimese igatsetud püsiva rahu elus
leiab Jumala Sõnas,
nii nagu see on alati olnud.
Aitäh Marja-Kaarina Marttila, et sellest rääkisid!
Kui keegi tahab sellest rohkem teada, kuhu tuleks pöörduda?
Kas teie kodulehelt leiab infot? - Selle kohta seal infot pole,
kuid ajalehes Perusta ilmub üks minu artikkel mindfulnessi teemal,
mis räägib, kuidas peaksid kristlased sellesse suhtuma
ja kuidas see erineb.
Selle võib tellida Piiblikolledži kodulehelt.
Jah. Selle võib tellida sealt.
Ütleksin, et kristlikes ühendustes võiks pärida töötajatelt,
millega on mindfulnessi puhul tegu ja asja selgitada.
15-sekundiline reklaam Piiblikolledži kohta.
Piiblikolledž on väga elav ja aktiivne rahvaülikool Kauniaises.
Pakutakse mitmeid kursusi noortele ja veidi vanematelegi.
Avatud Piiblikooli võib tulla vaid nädalaks.
Juhin ka immigrantide suunda "Kristlasena Soomes",
kus annme integreerumiskoolitust immigrantidele.
Aitäh, Marja-Kaarina Marttila! Aitäh, head vaatajad!
Ärgem mingi hinna eest vahetagem välja oma kalleimat aaret -
Kristust, Jumala Sõna!
Ärgem vahetagem meile toodud evangeeliumi millegi vastu,
kõige vähem mingi meditatsiooni vms sellise vastu.
Õnnistatud nädalat! Kohtume nädala pärast Piiblikohvikus!
Televisioonitöö on koostöö.
Kui minul on stuudios külaline,
on kaamerate taga ja mujal veel mitmeid teisi tegelasi.
Seda tööd ei saa teha ilma teisteta ega ka sinu abita.
Võid toetada TV7 Eesti tööd,
helistades annetustelefonil 900 1777.
Kõne hind on 7 eurot.
Lisainfo: www.tv7.ee
Piiblikohviku saadet saad toetada
ekraanilolevate pangakanalite kaudu.
Õnnistust sinu ellu!
Tõlge: Monika Jaaguri