PIIBLIKOHVIK
Tere tulemast taas Piiblikohvikusse!
Tänases saates räägime Piiblist,
nimelt Roomlaste kirjast.
Tere tulemast, pastor Timo Keskitalo.
Alustasid äsja Patmoses moslemitöötajana.
Palju õnne uue missiooni puhul ja õnnistust sellele! - Aitäh.
Avaldasid hiljuti ka raamatu "Saladus avaneb",
mis selgitab Roomlaste kirja
alates 9. kuni 16. peatükini.
Roomlaste kirjas on 16 peatükki.
Sa ei tegele raamatus kaheksa esimesega,
vaid alustad seletustööd ja raamatut 9. peatükist.
Enne kui selle juurde läheme,
siis Roomlaste kiri on huvitav selle poolest,
paranda mind, kui eksin, et Paulus kirjutas selle inimestele,
kellega ta polnud veel kohtunud ja selgitab seal kogu kristlust.
Kaheksas esimeses peatükis selgitab ta väga süstemaatiliselt asju
alates Jumala olemasolust ja meie patuloomusest
kuni Jeesuse lahenduseni.
Siis jõuab ta 9. peatükki, millest sina raamatus alustad.
Selles sukeldub ta väga sügavatesse vetesse.
Ta hakkab rääkima Jumala suurest maailmaajaloolisest plaanist.
Räägi veidi sellest. Peatükid 9-11 räägivad Iisraelist ja Jumala plaanist.
Esimesed kaheksa peatükki on tihti Piibli või Roomlaste kirja loenguis,
kuid järgnevad peatükid unustatakse otsekui sootuks.
Need unustatakse tihti, sest esimesed peatükid on nii tähtsad.
Kuid seal on veel teist sama palju.
Lõpuski on palju rikkusi.
Need teemad pole ehk luteri traditsioonis niivõrd kesksed.
Oleme harjunud,
et vana luteri kuulutus sisaldab käsku ja evangeeliumi.
Vanasti oli jutlus selline:
Pool rääkis sellest, et oled patune ja lähed hukka,
aga .... Nagu Roomlaste kirjaski tuleb 'aga'.
Aga armuand Kristuses toob evangeeliumi.
Roomlaste kiri jätkab seejärel pühitsusõpetusega.
Seda luteri jutlustes just väga tihti ei kuule.
See on kahjuks ära jäetud.
Seejärel tuleb veel üht-teist.
Maailmapilt. Nägemus maailmaajaloost.
Mis on Jumala suur plaan ja miks asjad nii lähevad?
Mis on Iisraeli rahva roll selles plaanis?
Sellest räägib Paulus palju.
Ja lõpuks praktilised nõuanded eluks.
Me ei saa siin päris rida realt seda käsitleda,
aga räägi lühidalt,
mis on Jumala plaan maailma jaoks, mille Paulus meile maalib
Püha Vaimu juhtimisel 9.-11. peatükis ja mis koht Iisraelil selles on?
Ta räägib astjatest.
Astjatel on erinev sihtotstarve.
Kui mõtleme köögile, on seal erinevaid panne, kurne jms,
igaühel oma eesmärk.
Paulus õpetab, et indiviididel on samuti sihtotstarve
Jumala maailmaajaloolises plaanis. Keegi meist pole siin asjata.
Kuid rahvastelgi on teatud eesmärgid.
Iisraeli rahvas on valitud rahvas teatud sihtotstarbeks.
See on suurim küsimus, millega ta seal tegeleb.
Ta püüab seletada, miks ei uskunud Iisrael,
et Jeesus on Messias.
Ta ütleb, et see polnud läbikukkumine ega juhus, vaid kuulus plaani.
Iisraeli valitud rahvas põlgas oma Messia ära
ja hüüdis: Lööge ta risti!
Siin on salme,
mis on kristlastele veidi peavalu tekitanud.
Näiteks 9. peatükis
on salmid 15-16. Loen need ette.
"Ta (Jumal) ju ütleb Moosesele:
'Ma halastan, kellele ma halastan,
ja heidan armu, kellele ma heidan armu.'
Nõnda siis ei sõltu see inimese tahtest ega pingutusest,
vaid Jumalast, kes halastab."
Paljudel tekib seda lugedes ahistav olemine.
"Halastan, kellele halastan ja heidan armu, kellele tahan."
Kas Jumal pole siin meelevaldne?
Paulus teab neis peatükkides oma kohta Jumala ees.
Ja julgeb esitada küsimuse:
Kas Jumal eksib? Kas Jumal on meelevaldne?
Vaid väga julge inimene küsib seda Jumala ees.
Paulus annab meile siiski loa selliseid asju küsida.
Miks Jumal siis meid süüdistab või kohut mõistab, võime küsida.
Paulus püüab sellele ka vastata ja tõdeb:
Ongi nii, inimene. Midagi pole teha,
kuna mina olen inimene ja Jumal on Jumal.
Paulus avab siin siiski perspektiivi,
et Jumal teeb seda armastusest.
Oluline on Jumal, kes annab armu. Ka loetud salmides.
Olulisim on Jumal, kes armu annab. Oma armu ja armastuse tõttu
on Jumalal erinevaid astjaid erinevateks sihtotstarveteks.
Selle seletamiseks viitab Paulus ühele Vana Testamendi tegelasele -
vaaraole. See on hea näide.
Meil pole Piiblit lugedes probleemi otsustamisega, et vaarao oli lurjus.
Tal läks halvasti ja see oli õiglane.
Aga Paulus ütleb, et Jumal kasutas vaaraod
ja vaaraol oli tähtis roll Jumala päästeplaanis.
Jumal paadutas vaarao südame, et Iisraeli päästa. Kuidas?
Moosese ülesanne oli nõuda korduvalt vaarao ees rahva vabastamist.
Jumal ütles ette, et vaarao ei nõustu, aga mingu ta uuesti.
Iga kord, kui Mooses vaaraole kuulutas: Lase mu rahval minna,
paadus vaarao süda üha rohkem.
Jumala Sõna paadutas vaarao. Ühelt poolt, vaarao ise otsustas seda,
ja samas Jumal paadutas vaarao. Võime öelda, et see lihtsalt juhtus.
See juhtus selleks, et vaarao ütleks lõpuks:
Kaduge siit, kõik iisraellased!
Terve Iisrael pääses vaarao viha ja paadumise pärast.
Keegi ei saanud Egiptusse jääda, vaid kõik pääsesid välja.
Siin on vägev sõnum.
Jumal valitseb ja juhib suveräänselt
ka oma vastaseid. - Jah. Ta kasutab olukordi
ja mängib mängu, kus Jumal alati võidab.
Kuigi meile näib olukord kohutav.
Selle kõige sihiks on võimalikult suure hulga inimeste pääsemine.
Jumala hea tahe meie suhtes. Üks võti selle juurde on 8. ptk lõpus.
kus küsitakse:
Kui Jumal on meie poolt, kes saab olla meie vastu?
Kõikvõimas Jumal juhib kõigis olukordades kõike nii,
et meie suhtes teostuks Jumala hea tahe.
Jumalal on hea plaan nii Iisraeli kui paganarahvaste suhtes.
Jah. - Ka mitteiisraellaste suhtes.
Need olid peatükid 9-11.
Kui aga jõuame 12. peatükki,
on see väga praktiline ja algab nii:
"Nüüd, vennad, kutsun ma teid üles
Jumala suure halastuse pärast
tooma oma ihud Jumalale elavaks, pühaks ja meelepäraseks ohvriks;
see olgu teie mõistlik jumalateenistus."
Siin on huvitav, et nagu tõdetud, seletavad esimesed kaheksa peatükki
õpetuslikult Jumala, patu, pääste, pühitsuse jt teemasid.
Järgneb kolm peatükki Iisraeli ja Jumala maailmaplaani teemal,
millele järgneb kogu Jumala plaani ja tõe
tegelik rakendamine.
Ta õhutab kristlasi Jumala halastuse pärast
andma kogu elu Jumalale meelepäraseks ohvriks.
Kuidas seda kommenteerid?
Meil tihti vaikitakse sellest.
Ei julgeta anda praktilisi juhtnööre, kuidas kristlane peaks elama.
Piibel aga annab selgeid, praktilisi juhiseid,
nii positiivseid kui negatiivseid.
Pea iga Uue Testamendi raamatu lõpust leiab pattude nimekirja:
Nii elasite varem või elab maailm.
Ärge teie elage nii ega tehke seda või teist.
Neist patunimekirjadest ei julgeta meil enam valjult rääkida.
Konkreetsed keelud, mida kristlane ei tohi teha.
Või midagi, mida tegite varem ja enam ei tee.
Elu ja elukombed muutuvad.
Positiivsed käsud ütlevad: Tehke nii või naa.
12. peatükis kõlavad need sarnaselt Vana Testamendi õpetussõnadega.
Elutarkused ja -juhised,
mida kristlased rakendavad erinevates olukordades.
Praktiline kristlus.
Kuuleme seda tihti USA jutlustes.
Viis sammu kristlasena tudengielus hakkamasaammiseks
või kümme sammu õnnelikuks abieluks jne.
Praktiliste elujuhiste element on Piiblis olemas.
Vanas Testamendis Õpetussõnad
või paljude Uue Testamendi kirjade lõpuosad sisaldavad praktilisi juhiseid.
Kuid tasub ettevaatlik olla, sest see pole kogu kristlus.
Kristlus ei tegele üksnes eluoskustega,
sammudega käitumiseks jne.
Selle õhutuse taustal
on 11. peatükis käsitletud tõde sellest, mida Jumal on teinud.
See ei päästa sind.
Sa ei saa päästetud, kui elad õigesti või järgid kristlikku eluviisi.
Pääsed seeläbi, et tunnistad patud
ja usud, et saad need andeks Jeesuse ristitöö tõttu.
"Kutsun teid Jumala suure halastuse pärast".
Pea meeles, kuidas päästetud saad ja nüüd ela nii.
Kas siin on midagi sarnast kuulsa pietistijuhi Zinzendorfi kogemusega,
kui ta vaatas Kristuse risti ja mõtles, et kui Kristus on surnud minu eest,
lepitanud mu patud ja valanud oma vere,
nii et saan andeks ja pääsen osadusse Jumalaga,
mida saan mina Jumala heaks teha? See küsimus tekib spontaanselt.
Jah. On hea, kui see kerkib tänuküsimusena.
Kui Kristuse rist meilt selle juurde saabudes midagi nõuab,
oleme Jeesuse risti kuritarvitajad.
Aga kui see lähtub tänust, on see õiges kohas.
Olen vahel rääkinud, et kui käsin teismelisel tuba koristada
ja see küsib: Kas ma pean? ega tee seda
või teeb seda väga vihaselt ja kolistab tolmuimejaga,
siis teise võimalusena küsib teismeline: Isa, armastan sind.
- Mida saaksin su heaks teha? - Võiksid toa ära koristada. - OK.
Ja ta teeb seda kenasti. Kaks erinevat suhtumist.
Viimane ongi kristlik hoiak.
Teine salm, mis järgneb sõnadele
"see on teie mõistlik jumalateenistus', ütleb:
"Ja ärge muganduge praeguse ajaga."
Kui tähtsaks pead järgmist õhutust?
"Vaid muutuge meele uuendamise teel,
et te katsuksite läbi, mis on Jumala tahtmine" jne.
Hiljem öeldakse: Tunnete aega, kus elame.
Peame mõistma, millisel ajal elame, millised väärtused valitsevad,
ja kuhu meid püütakse sundida või mugandada,
ja uurida, mis on Jumala tahtmine.
Maailmast meie vastu suunatud väline surve, mida peaksime jälgima,
millega peaksime nõustuma ja muganduma ....
Rahvakirikut tihti kiidetakse nende ajaga kaasaskäimise eest.
Piibel õhutab vastupidi: Ärge muganduge!
Tähtis meenutus meile üksikkristlastena on:
Muutuge meele uuendamise teel.
Kristus on meie südames ja seda peaks väljastki näha olema.
See on silmakirjalikkuse vastand.
Silmakirjalikkus tähendab väliselt püha ja kristlik välja näha,
kuid sees on patt. Ja Jeesus räägib silmakirjalikkuse vastu.
Asi võib ka vastupidi olla.
Südames on varjatud usk Kristusesse,
kuid väliselt ollakse nagu kõik teised ja midagi pole näha.
Sisemine ja välimine peaksid klappima. Järjekindlalt.
Oled näinud kristlasi ja kristlaskonda
rohkem kui 40 riigis.
Kui suur probleem on sinu meelest
kristlaste mugandumine maailmaga?
See on kõikjal probleemiks. See lihtsalt juhtub erinevalt.
On huvitav, et kui kohtame eri maade ja kultuuride kristlasi,
oleme mugandunud erinevalt, kuna keskkonnad on erinevad.
Kui kristlased kohtuvad näiteks rahvusvahelistel kogunemistel,
võime teineteist korrigeerida: Hei, sa eksid selles kohas.
Ja teine vastab: Aga sina eksid selles. Ups! Siis on hea meelt parandada.
Teisest kultuurist tulija näeb paremini, kui ilmselt me mugandunud oleme.
Me ise ei pruugi näha, kuna oleme oma kultuuri osa.
Meid on selles vees keedetud.
Pärast neid juhiseid
hakkab Paulus rääkima väga praktilistest asjadest.
Vaatleme mõningaid üleskutseid.
Näiteks õhutab ta esimese asjana, et igaühel meist on mingi and
ja seda tuleks kasutada Jumala auks, Tema teenimiseks.
Asi on kogukonnas.
Lääne kristlasele võib see probleem olla.
Oleme muutunud nii indiviidikeskseks,
et oleme kaotanud koguduse dimensiooni.
Istume jumalateenistusel üksi ja pole mingit võimalust teenida
või osaleda kogukonnaelus. See on otsekui välistatud.
Oleme loonud oma kultuuris
individuaalharduskristluse.
Siis küsitakse: Mis annid? Milleks? Kus?
Me ei leia selle jaoks kohta.
Väljastpoolt tulija näeb,
et oleme libisenud valesse hoiakusse.
Veel vähem suudame vist mõista Pauluse järgmisi sõnu:
Rõõmustage rõõmsatega, nutke nutjatega.
Ta õhutab jõulisele empaatiale teiste kristlastega.
Peaksime jagama oma elu niivõrd,
et kui keegi rõõmustab, rõõmustame meiegi kui hea sõbraga,
ja kui kellelgi on mingi lein, leiname meiegi.
Üle kõikide teiste piiride.
Kristlik vendlus ja usuosadus
ületab rahvuslikud ja keelepiirid.
Needki. Aga veel raskem on seda ilmselt lähikeskkonnas teha.
Sama keele ja kultuuri sees võib väga üksi jääda.
Selles aspektis on meie kogudused haiged.
Ühes puudub karjaseks olemine ja teises kristlaste osadus,
kogukondlikkus ja pereosadus.
Sinu raamatus on pealkiri: Evangeelne üleskutse.
See lähtub ilmselt usupuhastaja Lutherilt,
kes neid õhutusi, vastupidiselt paljude arvamusele, rakendas.
Ta polevat hoolinud neist õhutustest, vaid üksnes evangeeliumist.
Kuid ta nimetas neid evangeelseteks. Miks?
Kuna need põhinevad evangeeliumil:
Inimene pääseb üksnes usu läbi Jeesusse ja Jumala armust.
Seepärast on need üleskutsed evangeelsed.
Nende taustal peab olema see alus.
Sellest lähtub tänuna võime üksteist teenida
ning edendada jumalariiki ja ühist elu.
13. peatükk on huvitav. Ta räägib suhtest võimudega.
See on teatud mõttes väga aktuaalne.
Kui riigis on olukord,
kus võim ja kultuur on kristlikuks muudetud
ning kooli, ülikooli, tööelu ja vaba aja väärtused
sarnanevad kristlikele, on üsna lihtne elada.
Aga kui läheb nii nagu praegu Soomes,
et normaalelu reeglid üha kaugenevad Piibli õpetusest,
siis milliseid õpetusi Paulus sinu meelest siin peatükis rõhutab
seoses kultuurikeskkonna ja võimuga?
Siin on kaks teravikku.
Ühelt poolt on meie võim endiselt üsna kristlik.
Kristlik kultuur mõjutab Euroopat endiselt nii jõuliselt,
et kristlikud väärtused on olemas, isegi kui seda ei teata,
ntks ühiskondlikus korras.
Meie võimud pole nii hullud kui Roomas Pauluse ajal,
kui võimukandjad olid võimu haaranud kellegi teise mõrvamise teel
ja elasid täiesti moraalitult, kõikjal valitses korruptsioon
ning kristlasi tapeti ja kiusati taga.
Selle võimu kohta ütles Paulus: Austage seda. Alistuge sellele.
Meil puudub see austus, kuigi meie võimud on üsna kristlikud.
Samas peame mõistma, et kristlased ei saa võimudele pimesi kuuletuda.
Peame mõtlema, mis on Jumala tahe ja tegutsema selle järgi.
Ja vahel vastuolus võimude määrustega.
Langeme mõnes mõttes mõlemasse.
Pilkame võime ja kuuletume pimesi.
Taas kaks äärmust.
Viimasel ajal, kui kristlased on ka Läänes raskustesse sattunud,
kui maailmavaade ja eetika
lähevad täielikult vastuollu maailma nägemusega,
tekivad pinged töö juures
ja seda on näha mitmetes asjades.
Mõned on tahtnud meenutada,
et Piibli aegadest peale, juba alates Vanast Testamendist
on kristlased olnud alati kontrakultuur ja vähemus.
Kodanikuallumatus käib piibelliku kristluse juurde.
See algas sellest,
kui ämmaemandad ei järginud Moosese sünni ajal vaarao käsku.
See oli kodanikuallumatus Jumala pärast.
Seda tegid ka Moosese vanemad, Taaniel Paabelis jne.
Ämmaemandad ei tapnud väikelapsi, vaid kartsid Jumalat.
Sama debatt käib tänagi.
Kuidas saada südametunnistus- vabadus, et ei peaks looteid tapma?
Et kristlased satuvad ühiskonnaga vastuollu, on normaalne.
Selles pole midagi hämmastavat.
Rääkida oleks veel mõndagi, aga saateaeg on otsakorral.
Veel kaks asja. Siin lõpus on palju isiklikke,
nimelisi tervitusi. Millest see räägib?
Paulus tundis paljusid inimesi.
Paulus polnud mingi kambrierak.
Tema suhtevõrgustik oli lai. Nagu Pauluse Facebooki konto.
Seal on kümneid nimesid Roomast, kus ta polnud kunagi viibinud.
Ta tundis suurt hulka inimesi ja tervitas neid.
Ta teadis nende taustu ja reisimisi ning päritolu erinevatest kultuuridest.
Rooma kogudus oli rahvusvaheline. Seal oli eri taustaga inimesi.
See on huvitav. - Ja mehi ja naisi? - Jah.
Viimane küsimus.
Kui kirjutasid raamatu Roomlaste 9. - 16. peatükist,
Roomlaste kirja teisest osast,
mis sind ennast neis peatükkides kõige enam kõnetas?
Mind kõnetas Pauluse põhjendus iseendale.
Ta oli juut
ning temast sai evangelist ja apostel paganatele.
Ta põhjendas endale, et kui evangeliseerib paganaid,
ta leidis siin ehk tagamõtte, tekitab ta kadedust juutides
ja nemadki tahavad uskuda Messias Jeesust.
Aitäh, Timo Keskitalo.
Aitäh head vaatajad! Soovitan soojalt Timo raamatut "Salaisuus avautuu",
kus ta avab suurepäraselt Roomlaste kirja 9.-16. peatükki,
Roomlaste kirja teist poolt. Konstruktiivne, praktiline piibliõpetus.
Õnnistatud nädalat! Kohtume nädala pärast Piiblikohvikus!
Televisioonitöö on koostöö.
Kui minul on stuudios külaline,
on kaamerate taga ja mujal veel mitmeid teisi tegelasi.
Seda tööd ei saa teha ilma teisteta ega ka sinu abita.
Võid toetada TV7 Eesti tööd,
helistades annetustelefonil 900 1777.
Kõne hind on 7 eurot.
Lisainfo: www.tv7.ee
Piiblikohviku saadet saad toetada
ekraanilolevate pangakanalite kaudu.
Õnnistust sinu ellu!
Tõlge: Monika Jaaguri