CAFÈ BIBELN
Välkommen till Café Bibeln.
I dag gästas jag av pastor Timo Keskitalo. Välkommen!
Tack.
Timo, du har den senaste tiden bott i Mellanöstern.
Du har också studerat och gjort andra saker där.
Därför skulle jag vilja fråga dig.
Vi hör ofta på nyheterna om de kristnas situation i Mellanöstern.
Hur de flyr från IS. Den allra dystraste visionen är -
att hela Mellanöstern håller på att tömmas på kristna.
Vilken är din ögonvittnesskildring och erfarenhet från platsen?
Hur mår de kristna i Mellanöstern?
Antalet kristna minskar i alla länder i Mellanöstern.
I Egypten har andelen kristna varit över 10 %.
Hela tiden flyttar de nu därifrån.
I Syrien är läget låst. Kristna har fastnat där men -
alla som kan försöker komma därifrån.
I en stor del av Irak finns inga kristna kvar.
Bara några åldringar som säger: -
"Bry er inte om mig. Åk ni men lämna mig här."
De har blivit kvar i områden som ockuperats av Irak.
I Irak fanns för tio år sedan 1,5 miljoner kristna.
Nu uppskattas antalet till 150 000.
Det är en dramatisk minskning.
Vart har alla tagit vägen?
I exempelvis Irak är läget sådant...
Från området kring Mosul, alltså det gamla Ninive -
där det funnits kristna byar och städer, -
har folk flytt delvis till norra Irak, -
som för tillfället är ett säkert område för kristna.
Många kristna har flyttat dit men även till andra platser.
Till Libanon där det ännu finns en ganska stark kristen minoritet.
Till Jordanien och även till länder längre västerut -
som Europa och USA. Många har släkt i västländer.
Det underlättar om man kan flytta till släktingar.
Bara man får utresetillstånd och släkten kan ordna jobb så...
Det underlättar flytten till väst när situationen kräver det.
De finns även i flyktingläger. I Irak finns läger särskilt för kristna.
För de vågar inte bo i de muslimska lägren.
Det finns även kristna bergsbyar -
där man inkvarterat kristna i tomma hus.
De har alltså hamnat på olika håll.
Vi hör på nyheterna varje dag om flyktingströmmarna.
Betyder det att det finns många kristna bland dem?
Till Europa har det knappast kommit några kristna med flyktingströmmarna.
Det är förstås anmärkningsvärt att det är så.
Oftast har kristna som tagit sig till väst -
kommit via mer ordnade vägar.
Men majoriteten har uppenbarligen inte kunnat åka -
utan har blivit kvar i närområdet. Exempelvis i Libanon har man -
till och med fått inhysa folk på kyrkornas golv.
Likadant i norra Irak. Kristna bor på golvet i kyrkorna.
Där finns gamla, traditionella kyrko- samfund. De tar hand om de sina.
Nöden är i praktiken väldigt stor.
Hur länge kan det här fortgå anser du?
Finns det någon lösning? Förbättras situationen så att -
man kan återvända eller är det en bestående omfördelning?
Hur Syrienkrisen ska lösas eller vad som händer då vet ingen ännu.
Men en allmän bedömning är att fred är svårare än krig.
Ett krig kan upphöra och det kan vinnas på olika sätt -
medan fred är mer komplicerat.
Fred innebär att släppa fiendskap och agg.
"Du var på fel sida när IS kom!" och så vidare.
Bostäder har förstörts.
Alla levnadsförutsättningar har förstörts. Kyrkorna är förstörda.
Klostren är förstörda. Så återvändandet är oerhört svårt.
De kristna har också vant sig vid att hela tiden tvingas flytta.
Till exempel folkmordet i Turkiet för hundra år sedan.
Då utplånades ett helt kristet samhälle.
- Armenierna. - Folkmordet på armenier.
Vissa av dem flydde exempelvis till Irak.
Nu har de flytt igen från Ninive-området.
Det finns i minnet att till platser där folkmord begåtts -
kan man inte återvända, så de kommer knappast göra det.
Är det också så att ganska många har dött?
Ja. Många har dödats. IS har dödat många människor.
Man pratar om miljoner döda allt som allt.
De flesta är förstås muslimer då kristna är en minoritet.
Det är ändå en större siffra än vad som sägs på nyheterna här.
Man kanske inte vågar säga hela...
Så är det. Muslimer hamnar också mellan fiendelinjerna och många dör.
Men de kristna utgör ett särskilt utsatt mål på grund av sin tro.
Är det IS som är grundorsaken till hela problematiken?
IS är ett uttryck i det hela. Syrienkrisen är så komplicerad -
att ingen riktigt har kläm på den.
Och de som tror sig veta tror på konspirationsteorier.
- Ja och situationen för de kristna i Mellanöstern har inte varit lätt.
Det har den väl aldrig varit. Det är inget som uppstått nu.
- Det går långt tillbaka. Utmärkande är att -
sunnimuslimerna i Mosul-området och delvis i Syrien säger att -
om shiamuslimerna tar kontroll över Mosul-området -
som nu behärskas av IS -
då blir sunnimuslimerna "som de kristna".
De hamnar i samma sits. Hittills har man försäkrat att -
kristna är jämlika och har religionsfrihet.
Nu säger man att om sunni hamnar i underläge gentemot shia -
hamnar de i samma sits som de kristna - vilket är förfärligt!
Det berättar en sanning som länge accepterats i tysthet: -
att de kristnas position är låg.
Men hur orkar människorna i det läget?
Hur ser deras tro, hopp och situation ut?
Är det stor uppgivenhet, rädsla och totalt elände?
Eller finns det hopp och livskraft mitt i alltihop?
Historiskt har den närmaste tiden med Saddam Hussein och Assad -
varit en relativt bra period för de kristna.
Ekonomiskt har de haft det ganska bra.
De har haft tillträde till olika samhällstjänster och så.
De kristna är för närvarande inga fattiglappar.
Precis som ingen annan är det heller. Syrien och Irak är rika länder.
Invånarna är i huvudsak välbärgade.
De kristna lever för tillfället på sina besparingar.
De räknar på hur länge de kan klara sig och -
vad de ska göra sedan. Den osäkerheten och rädslan...
Rädslan har förstås funnits där i generationer.
Det begränsade levnadsutrymmet orsakar rädsla och -
tyvärr innebär det att de kristna inte tänker så mycket på mission.
Att man ska berätta evangeliet för sina grannar.
Man tänker mer på överlevnad. Hur barnen kan fortsätta vara kristna.
Några säger att i dag blir fler människor -
med muslimsk bakgrund kristna än någonsin tidigare i historien.
Vad tänker du om det?
Det är säkert sant. Det märks i Mellanöstern.
Bland flyktingarna finns en stor besvikelse över islam.
Många säger öppet i Syrien, Libanon, Irak: "Nu har vi sett vad islam är -
och det är inte vad vi vill ha."
Innan vi går över till att prata om Finland och -
de muslimska invandrarna här, har jag en fråga till om Mellanöstern.
Vad anser du att vi kan göra för våra bröder och systrar -
som befinner sig i den här situationen i Mellanöstern?
Åtminstone behövs materiella förnödenheter.
Mitt arbete är delvis humanitärt.
Att dela ut filtar på vintern till dem som fryser och -
fotogen för värme och matlagning.
Ren humanitär hjälp.
- Det skickas dit och kommer fram? - Ja det gör det.
Till exempel den katolska organisationen Caritas -
som missionsförbundet Patmos skickade pengar genom och -
som hjälpte till att skaffa förnödenheterna på plats.
Ett mycket omsorgsfullt arbete och hjälpen kom garanterat fram.
Jag presenterade dig inte från början men vi tar det nu.
Du har börjat arbeta med muslimer för Patmos.
- Ja, det stämmer. - Berätta vad det innebär.
Det handlar om två saker. Att vara en vän och medvandrare -
för de muslimer som vill lära känna Jesus.
Det andra är utbildning. Att lära kristna att möta muslimer.
Vi utgår från det man varenda dag ser på TV.
Även imorse var det en het debatt som handlade om -
sexuella masstrakasserier som tyvärr även inträffat i Finland, -
Tyskland och Sverige. Man talar om att diskussionen polariserats.
Å ena sidan finns de som tar emot med öppna armar och avvisar all kritik.
Den andra ytterligheten är ren fientlighet och "Åk hem!".
Jag såg på TV hur människor som kom över gränsen -
möttes med en skylt: "Åk hem!"
Det är inte roligt att hamna i den situationen.
En fruktansvärd situation.
Vad säger du om denna motsättning?
Om jag se på saken från andra sidan. När jag åkte till Mellanöstern -
mötte jag en överväldigande gästfrihet.
Jag har rest i över 40 länder men aldrig varit med om liknande.
- Helt häpnadsväckande. - Från muslimernas sida?
Ja, från helt okända människor. En helt häpnadsväckande gästfrihet.
Som när jag gick förbi ett lokalt bageri och nästan tvingades in -
och fick gratis bröd. Varje dag. Jag försökte betala...
- Fast de visste att du var kristen. - Ja, så klart de visste.
Mina pengar dög inte. Ibland lurade jag bagaren att titta bort -
och gömde en sedel. Nästa gång kom han och drog mig in från gatan -
pekade på sedeln och sade: "Du får inte gömma pengar!" -
och jag fick mer bröd. Alltså en sådan gästfrihet...
Å andra sidan har vi säkerhetspolisens förhör.
Där bjuds man också på te men förhören är stränga.
Det är tydligt vem som bestämmer.
Här har vi något att lära. Vi borde skilja på hur vi möter -
medmänniskor - med värme, gästfrihet och kristen kärlek -
från det som är politik, gränsskydd och att visa vem som bestämmer.
Här har vi något att lära så att vi inte blandar ihop det.
När vi borde vara medmänniskor med muslimerna säger vi: "Åk hem!" -
med kyla och fientlighet. Nej, då borde vi visa värme.
Politiker, polisen och myndigheterna måste förhålla sig kyliga och kloka.
Det finns ingen motsättning mellan ett varmt välkomnande och att -
understryka att landets lagar måste respekteras och att -
nolltolerans gäller vid den här sortens masstrakasserier.
- Precis. Polisen måste agera konsek- vent och vara medveten om att -
det kommer de som inte känner till eller inte följer spelreglerna.
I en demokrati är vissa grundöverenskommelser självklara.
Men de känner inte till dem eller respekterar dem inte.
Då måste polisen följa en strikt linje.
Vissa menar att det finns något systematiskt bakom -
massförflyttningarna som pågår.
Att det ingår i en plan där islam ska ta över Europa.
Att det skulle vara medvetet. Vad tänker du om det?
Det finns säkert några som planerar sådant -
och som försöker fösa folk i den riktningen.
Men de vanliga människor som kommer vet inget om de planerna.
De deltar inte i den konspirationen.
Det är meningslöst att tro att majoriteten av de som kommer -
skulle vara medvetna om någon erövringsplan. Så är det inte.
Det värsta scenariot är att en kristen i Mellanöstern -
tvingas fly från en sådan situation som vi talade om.
Han flyr för livet och har redan lidit fruktansvärt.
Han lyckas med bönens hjälp komma hit.
Och vi fattar inte ens att han är kristen utan -
möter honom med ett allmänt avvisande: "Stick härifrån!".
Det vore helt otroligt sorgligt att en kristen som måste fly -
möter fientlighet även från kristna här -
när han slutligen med bönens kraft lyckats fly.
Jag påstår inte att alla... men bland dem som kommer -
finns säkert sådana som i hjärtat är troende kristna -
och som upplever sig blivit ledda hit av Gud.
Det vore fruktansvärt om de möttes av den attityden.
Du säger "vore" men det är så. Det sker hela tiden.
Både de som varit kristna och de som blivit omvända och flytt hit -
får höra på gatan: "Muslim, go home!"
Och de svarar på finska: "Du, jag förstår dig. Jag vill inte heller -
att för många kommer hit." Då fattar folk och blir generade.
Men denna fientlighet upplever kristna invandrare hela tiden.
Låt oss prata mer om ditt arbete.
Stämmer det att för oss finländare är tron ofta en privatsak?
Och att man inte får prata om tron?
Medan i den islamiska kulturen är det naturligt att -
prata om Gud, tron, himlen.
Ja, tron kan inte lämnas hemma, läggas i ett skåp eller -
hållas som en privatsak. Den är offentlig och närvarande -
och en självklar del av den islamiska världsbilden.
Ur den aspekten har muslimerna en sundare världsbild än vi i väst.
Vi som försöker trycka ner de största och viktigaste frågorna under bordet.
Ja, och menar att de inte hör hemma i offentligheten. Så bort med dem!
Vi suddar bort dem. Vi accepterar att muslimerna -
framför dem offentligt. Men kristna får inte göra det.
Vilken inställning möter du allmänt bland kristna -
när det handlar om att bli vän med muslimerna -
för att vid lämpligt tillfälle även diskutera livets djupa frågor, -
tron och även berätta om Jesus Kristus?
Det finns två problem. Å ena sidan finns de som tyvärr -
har en fientlig inställning. På grund av sin fientlighet mot -
invandrare och muslimer kan de inte berätta om evangeliet.
Sedan finns så kallade toleranta. Men toleransen innebär att man -
inte får berätta om evangeliet. "Alla blir saliga på sin tro" -
och "vi är alla Abrahams barn". Så man behöver inte berätta något.
Så på grund av toleransen underlåter man att -
framföra glädjebudskapet till muslimerna.
Varför ska man berätta om evangeliet för muslimerna?
För att de saknar det. De saknar den goda nyheten om att -
Jesus är vägen till Gud.
De tror på att Jesus är en profet och till och med att -
Jesus nu finns hos Gud. Där finns enligt islam ingen annan.
Hos Gud finns ingen annan än Jesus. Men de tror på att Jesus är där.
Och så hoppas muslimerna att de kanske, möjligen kan komma -
till paradiset efter detta livet.
Deras profet, Mohammed, ber i Koranen: -
"Be för mig, ni troende, så jag må komma till paradiset."
Ändå är Allah, Gud, inte i paradiset.
För Gud är större. Han är för sig. Men Jesus är hos Gud.
Denne Jesus berättar för oss i Bibeln att: "Jag går för att -
bereda plats för er så ni kan vara där jag är." Alltså vägen till Gud!
Det saknas i islam. Varför skulle vi tiga om det?
En person som arbetat länge med och bland muslimer berättade -
att det är sant att även en muslim har uppfattningen att -
Gud är helig och rättfärdig på något sätt och att vi är syndiga.
- Ja. - Vi är fördärvade.
- Vi är separerade. - Ja.
Då uppstår frågan hur vi får kontakt.
I islam ges inga garantier om att det kommer att ske -
eftersom mina gärningar ska vägas...
Vi kristna vet att om vi är ärliga så lutar vågen åt fel håll.
Där kommer budskapet om Jesus in. Han har uppfyllt lagen åt mig.
Det är svårt för en muslim att förstå att någon för min skull...
Där finns en viss logik. Om Jesus inte är Gud utan en människa.
Hur kan en annan människa betala för mig?
Okej, det förstår man. Men å andra sidan, i vanliga livet -
betalar jag för andra och de betalar för mig hela tiden.
Det är vad det handlar om.
Och om Jesus är Gud kan Han betala för allas synder.
- Ja.
Vilket mottagande har du fått när du närmat dig muslimer som en vän.
De senaste tio åren kanske har situationen varit sådan att -
jag inte behöver truga på muslimerna evangeliet.
Så är det inte. Utan de kommer och frågar: -
"Hur kan jag omvända mig och bli kristen?"
Det är verkligheten nu. Och i Finland är situationen den -
att tio-, hundra-, kanske tusentals människor kommer till kyrkorna -
och en stor del av dem säger: "Jag vill byta religion."
För inom islam talar man om religion. Men vi kan leda dem till Jesus.
Man behöver inte leta efter någon som vill lyssna utan -
folk kommer och frågar: "Hur kan jag lära känna Jesus?"
Lysande. Tack Timo Keskitalo och välsignelse till din nya uppgift, -
arbetet med muslimer för Patmos och -
må Gud vägleda dig i alla möten med människor.
- Tack. - Tack till er kära tittare.
Vi aktar oss för extrema åsikter som inte grundar sig -
i Guds Ord. Bibeln säger att vi ska älska även våra fiender.
För att inte tala om människor som flytt för sina liv och -
ännu inte visat sig fientliga mot oss.
Gud välsigne dig. Be för Timo och den typen av arbete han utför.
Det är en unik, historisk möjlighet vi har nu.
Gud leder medmänniskor som ännu inte känner Jesus fram till vår dörr.
Må din vecka bli välsignad. Vi ses igen i Café Bibeln.
Stöd Himlen TV7! I Sverige: Korsets stöd, PG 97572-2
Swisha din gåva till 123 677 9300
I Finland: Ristin Tuki ry, ref. 8507 Konto: FI40 1112 3000 3427 89
Översättning: Marita Hallgren Himlen TV7