PIIBLIKOHVIK
Tere tulemast taas Piiblikohvikusse!
Täna on külas pastor Timo Keskitalo. Tere tulemast! - Aitäh.
Oled viimasel ajal Lähis-Idas elanud,
õppinud ja mida kõike muud.
Tahtsin küsida sinu käest,
kuna kuuleme uudistes palju kristlaste olukorrast Lähis-Idas,
kuidas nad põgenevad ISISe eest
ja kõige süngemate hinnangute järgi
on Lähis-Ida tühjenemas kristlastest.
Milline on sinu pealtnägijakogemus?
Kuidas kristlastel Lähis-Idas läheb?
Kristlasi väheneb pidevalt kõigis Lähis-Ida maades.
Alates Egiptusest, kus kristlasi on olnud üle 10 %.
Kristlasi kolib sealt pidevalt ära.
Või näiteks praegu Süürias,
kus sinna jäänud kristlased on otsekui luku taha jäänud,
kuid kõik, kes suudavad, püüavad sealt lahkuda.
Suures osas Iraagist pole kristlasi
või kohale on jäänud vaid üksikud vanurid,
kes ütlevad, et neil pole vahet, mingu teised ja jäetagu nad maha.
Selliseid kristlasi on jäänud Iraaki, vallutatud aladele.
Iraagis oli ca 10 aasta eest
1,5 miljonit kristlast.
Hetkel arvatakse alles jäänud olevat 150 000,
nii et kristlaste arv on dramaatiliselt vähenenud.
Kuhu nad kõik on läinud?
Iraagis on näiteks Mosuli aladelt,
mis on endine Niinive,
kus on olnud kristlikke külasid ja linnu,
rahvas põgenenud osaliselt mujale Iraaki.
Põhja-Iraak on hetkel kristlaste jaoks turvaline piirkond
ja sinna on kolinud palju kristlasi.
Kuid ka mujale, näiteks Liibanoni,
kus on endiselt üsna tugev kristlik vähemus.
Kristlasi on kolinud Jordaaniasse ja ka kaugemale Läände,
Euroopasse ja USAsse. Paljudel on Läänes sugulasi.
See aitab sugulaste juurde kolida.
Kui nad reisimiseks loa saavad
või kui sugulased suudavad pakkuda töökohti jms,
aitab see kaasa kristlaste Läände kolimisele.
Neid on ka põgenikelaagreis.
Iraagis on teatud laagreid, kus on peamiselt kristlased.
Kristlased kardavad moslemite põgenikelaagreisse minna.
On ka kristlaste mägikülasid,
kus neid on majutatud tühjadesse hoonetesse.
Neid on läinud eri kohtadesse.
Kuuleme iga päev uudistest põgenikevoolude kohta.
Kas see tähendab, et nende seas on ohtralt kristlasi?
Euroopasse pole põgenike seas pea üldse kristlasi jõudnud.
See on omapärane, kuidas see nii on läinud.
Läände pääsenud kristlased on tulnud kuidagi puhtamaid teid pidi.
Enamik ilmselt pole saanud lahkuda, vaid on jäänud lähialadele.
Näiteks Liibanonis on põgenikke majutatud kirikupõrandaile,
samuti elab kristlasi ka Põhja-Iraagi kirikupõrandatel.
Vanad, traditsioonilised kirikkonnad hoolitsevad seal omade eest.
Häda on siis tõeliselt suur.
Kui kaua see olukord sinu meelest jätkuda võib?
Kas tuleb mingi lahendus? Kas olukord paraneb
ja nad võivad oma aladele naasta või on need muutused püsivad?
Enne kui Süüria kriis laheneb, ei tea veel keegi, kuidas see läheb.
Üldiselt arvatakse, et rahu on raskem kui sõda.
Sõja võib lõpetada ja selle võib eri vahenditega võita,
kuid rahu on veel raskem.
Rahu puhul jääb vaen ja vimm:
"Olid valel poolel, kui ISIS tuli" jne.
Korterid on lõhutud, eluolud on hävitatud
ning hävitatud on ka kirikud ja kloostrid.
Naasmine on ääretult raske.
Teiseks, kristlased on ka harjunud, et alati tuleb kuhugi kolida.
Näiteks saja aasta tagune genotsiid Türgis,
mis hävitas terve kristliku kogukonna.
Armeenlaste genotsiid.
Osa armeenlastest põgenes näiteks Iraaki.
Nüüd on nad uuesti põgenenud, Niinive aladelt.
Kui eksisteerib mälestus, et genotsiidi aladele ei saa naasta,
siis vaevalt nad samasse kohta naasevad.
Kas vastab ka tõele, et paljud on hukkunud?
Jah. Paljud on tapetud. ISIS on tapnud hulgaliselt inimesi.
Räägitakse miljonitest hukkunutest. See on kokku suur arv.
Enamik hukkunutest on moslemid, kuna kristlasi on väike vähemus.
Kuid see arv on siiski suurem, kui meie uudistes räägitakse.
Ei julgeta ehk koguarvu öelda.
Nii see on.
Moslemid jäävad vaenutegevuse jalgu ja neidki sureb palju.
Kristlased on aga eriliselt sihikul oma usu tõttu.
Kas kogu selle probleemi põhjuseks
ja juureks on ISIS?
ISIS on siin üks ilming,
kuid Süüria kriis on nii keerukas, et seda ei suuda keegi selgitada.
Need kes arvavad, et suudavad, usuvad konspiratsiooniteooriaid.
Kristlaste olukord Lähis-Idas pole vist kunagi kerge olnud,
kuid see raske olukord pole äsja tekkinud.
Sellel on pikk ajalugu. Kõnekas on see,
et Mosuli ja osaliselt Süüria aladel ütlevad sunniitlikud moslemid,
et kui piirkonna vallutavad šiiidid, hetkel on see ISISe käes,
saavad sunniitidest otsekui kristlased.
Nad satuvad samasse olukorda. Seni on kinnitatud,
et kristlastel on võrdsed õigused ja usuvabadus,
kuid nüüd öeldakse, et kui sunniidid satuvad šiiitide võimu alla,
satuvad nad kristlastega samasse positsiooni, mis on kohutav.
See räägib kaua kehtinud tõest, mida on vaikides aktsepteeritud,
et kristlaste seis on halb.
Kuidas inimesed selles olukorras vastu peavad?
Milline on nende usk ja lootus ja olukord?
On seal palju meeleheidet, hirmu
ja täielikku viletsust
või on neil keset seda kõike ka lootust ja elujõudu?
Lähiajalugu,
Saddam Husseini ja Assadi aeg,
on olnud kristlaste jaoks siiski üsna hea aeg.
Majanduslikult on kristlastel üsna hea seis olnud.
Nad on pääsenud erinevatesse ametitesse ühiskonnas.
Kristlased pole kõige vaesemad ja seda pole teisedki.
Need on olnud üsna rikkad riigid.
Süüria ja Iraak on rikkad riigid ja kodanikud on üldiselt rikkad.
Kristlased elavad hetkel säästudest
ja arvutavad, kui kaua nad selles olukorras vastu peavad.
Ebakindlus ja hirm ...
Hirm on kestnud tegelikult kõigi põlvkondade vältel.
Kristlaste kitsad eluolud tekitavad hirmu
ja kahjuks tähendab see,
et kristlased mõtlevad vähe misjonile
ja naabrite evangeliseerimisele.
Peamine on ellujäämine
ja kuidas saaksid lapsed kristlastena jätkata?
Mõned väidavad, et tänapäeval saab kristlaseks
rohkem moslemitaustaga inimesi kui kunagi varem.
Mis sina sellest arvad?
See on kindlasti tõsi.
Seda näeb Lähis-Idas ja põgenike seas.
Nad on islamis tõsiselt pettunud.
Paljud ütlevad Lähis-Idas, Süürias,
Liibanonis, Iraagis täiesti avameelselt,
et nüüd on nähtud, mis islam on, ja nad ei taha seda enam.
Enne kui räägime Soomest ja Soome saabunud põgenikest,
immigrantidest ja islamiusulistest, veel üks küsimus Lähis-Ida kohta.
Mida saame sinu meelest oma õdede-vendade heaks Lähis-Idas
antud olukorras teha?
Vaja on kindlasti materiaalset abi.
Tegin osaliselt humanitaartööd.
Jagasin talvel tekke neile,
kes külmetasid;
petrooliumi soojendamiseks ja toidutegemiseks;
tavalist humanitaarabi.
Seda saadetakse ja see jõuab kohale?
Jõuab küll.
Katoliiklik ühendus Caritas, mille kaudu Patmos abiraha saatis,
hankis kohapeal abivarustust.
See oli väga hoolikas töö ja abi jõudis kindlasti kohale.
Ma ei maininud seda alguses, kuid räägime sellest nüüd -
alustasid ühenduses Patmos tööd moslemitega. - Jah.
Räägi veidi, mida see tähendab.
See tähendab peamiselt kaht asja.
See tähendab olla sõber ja kõrvalkäija
moslemeile, kes tahavad tutvuda Jeesusega.
Teiseks koolitan kristlasi moslemitega suhtlema.
Alustame sellest, et iga päev ja tänagi kuulsime telerist debatti
seksuaalse massiahistamise teemal
mida on kahjuks Soomeski esinenud, lisaks Saksamaale ja Rootsile.
Debatt on väidetavalt polariseerunud, arvamused on täiesti vastandlikud.
Ühel pool on need,
kes võtavad saabujad avasüli vastu ja on igasuguse kriitika vastu.
Teises äärmuses näeb otsest vaenu
ja kästakse neil koju minna.
Nägin teleris olukorda, kus inimesed tulid üle piiri,
ja neil oldi siltidega vastas: "Minge koju!" Pole just tore
ja tegelikult on kohutav sellisesse olukorda saabuda.
Mida selle vastandamise peale esimesena ütleksid?
Vaatleksin seda teise nurga alt.
Kui läksin Lähis-Idasse,
kohtasin ülevoolavat külalislahkust.
Olen käinud rohkem kui 40 riigis, kuid midagi sellist pole kunagi näinud.
See oli vapustav. - Kas moslemite poolt? - Jah.
Täiesti tundmatute poolt.
Täiesti vapustav külalislahkus.
Kui läksin näiteks mööda kohalikust pagaritöökojast,
veeti mind pea vägisi sisse ja anti tasuta leiba. Iga päev.
Püüdsin maksta. - Kas nad teadsid, et oled kristlane? - Muidugi teadsid.
Püüdsin maksta ja mu raha ei kõlvanud.
Vahel ütlesin pagarile: Vaata sinna! ja panin kiiresti raha kuskile peitu.
Järgmine kord, kui mööda läksin, vedas ta mu tänavalt kättpidi poodi
ja näitas: Ei tohi sinna raha peita!, ja andis jälle leiba.
Selline külalislahkus.
Samas jälle julgeolekupolitsei ülekuulamised.
Sealgi pakuti teed ja oldi väga külalislahked.
Ülekuulamised olid siiski väga täpsed, et panna paika, kes riigis valitseb.
Mõtlesin, et sellest võiks õppida.
Tuleks lahus hoida, kuidas kohtleme inimest ja ligimest?
Soojuse, külalislahkuse ja kristliku armastusega.
Teine asi on poliitika, riigipiiride valvamine
ja see, kes riigis isand on.
Need on eraldi kategooriad.
Võiksime sellest õppida, et me neid segi ei ajaks. Et siis,
kui peaksime moslemile ligimeseks olema, ei ütleks me: Mine koju!
Et me poleks külmad ja vaenulikud, vaid soojad.
Poliitikud, politsei ja võimud
peavad mõtlema külma peaga.
Pole mingit vastuolu sooja vastuvõtu ja toonitamise vahel,
et meie seadusi tuleb austada
ja selliste massiahistamiste suhtes on meil nulltolerants.
Täpselt. Politsei tegevus peab sellistel juhtudel väga karm olema.
Tuleb arvestada, et nad ei pruugi reegleid tunda
või ei mängi meie reeglite järgi. Neil puudub põhiarusaam,
et demokraatias on teatud kirjutamata seadused,
mida pole vaja inimestele meenutada.
Nad ei tea neist kokkulepetest või ei respekteeri neid.
Sel juhul peab politsei karm olema.
Mõned väidavad,
et need massiliikumised on organiseeritud.
Inimeste massikolimine
olevat plaan vallutada Euroopa riigid islamile.
Et see kõik on teadlik. Mis sina sellest arvad?
On kindlasti neid, kes seda planeerivad
ja püüavad kuskil inimesi siiapoole lükata.
Kuid siiasaabuvad tavakodanikud ei tea sellest plaanist midagi.
Nad ei osale selles salaplaanis.
On asjatu kujutleda, et enamik Euroopasse saabujaist
on teadlik mingist vallutamisplaanist. Asi pole selles.
Halvim, mis võib juhtuda,
on et mõni kristlane kuskil Lähis-Idas,
kes peab põgenema mainitud olukordade eest,
kes on juba palju kannatanud
ning pääseb õnnelikult ja palvetades siia,
ootab meie vaen. Me ei mõista, et ta on kristlane.
Ta kohtub üldise tõrjumisega: Kao ära siit!
See oleks uskumatult kurb iroonia, kui kristlane peab põgenema
ja kohtab vaenu isegi kristlaste poolt,
kui ta palve abil lõpuks põgeneb.
Ma ei väida, et nad kõik on kristlased,
kuid põgenike seas on ka siiraid kristlasi,
kes on siia jõudnud ja peavad seda Jumala plaaniks.
Oleks kohutav, kui nemad sellist suhtumist kogeksid.
Ütled 'oleks', aga see ongi nii. Seda juhtub pidevalt.
Siia jõudnud kristlastest põgenikud
või need, kes on pöördunud ja siia tulnud,
kuulevad tänaval inglise keeles: Go home!
Muslim, go home! Mine koju, moslem!
Nad vastavad soome keeles:
"Ma mõistan sind. Minagi ei taha, et siia liiga palju inimesi tuleks."
Siis taibatakse piinlikkust tunda.
Aga kristlastest põgenikud kohtavad sellist vaenulikkust pidevalt.
Räägime veel sinu tööst.
Kas saan õigesti aru,
et meile soomlastele on usk üldise arusaama järgi tihti eraasi.
Mõeldakse, et sellest ei tohi rääkida.
Aga islamikultuuris on Jumalast, usust ja taevast rääkimine loomulik.
Jah. Usku ei saa koju jätta, kappi panna või eraasjaks muuta.
See on avalik ja kohalolev asi.
See käib kindlasti islami maailmavaate juurde.
Selles mõttes on moslemite maailmavaade tervem
kui Lääne inimeste oma.
Nood püüavad elu suurimad ja tähtsaimad asjad laua alla toppida.
Täpselt. Ja öelda, et see ei kuulu avalikesse kohtadesse
ja see pühitakse minema.
Ometi sallitakse Läänes, et moslemid avalikustavad oma usku,
kuid kristlased seda teha ei tohi.
Millist suhtumist sa kristlaste seas tavaliselt kohtad,
kui räägid moslemitega sõbrunemisest
ja mingil sobival hetkel elu tähtsamatest asjadest rääkimisest,
usust, Jeesusest Kristusest, kes Ta on ja mis Ta teinud on?
Siin on kaks probleemi. On need,
kes suhtuvad kahjuks vaenulikult immigrantidesse ja moslemitesse.
Selle vaenulikkuse tõttu ei suuda nad evangeeliumi jagada.
Teised, nn sallijad, sallivad nii palju, et ei tohi evangeeliumi kuulutada.
Igaüks saavat oma usuga õndsaks jms.
Me olevat kõik Aabrahami lapsed ja moslemeile pole vaja kuulutada.
Selle sallivuse tõttu
jäetakse rõõmusõnumi jagamine moslemitele hooletusse.
Miks tuleb ka moslemeile evangeeliumi kuulutada?
Kuna neil pole seda.
Neil pole head sõnumit sellest, et Jeesus on tee Jumala juurde.
Nad küll usuvad, et Jeesus on prohvet
ja isegi seda, et Jeesus on hetkel Jumala juures,
kus islami järgi pole kedagi teist.
Jumala juures pole kedagi peale Jeesuse.
Nad usuvad, et Jeesus on Jumala juures.
Kui moslemid loodavad kuidagi pärast seda elu paradiisi pääseda,
ja nende prohvet Muhamedki palub Koraanis usklike palveid,
et ta paradiisi pääseks,
siis ometi pole Allah, jumal, seal paradiisis.
Kuna jumal olevat suurem, eraldatum. Kuid Jeesus on Jumala juures.
See Jeesus räägib meile Piiblis:
Lähen teile aset valmistama, et võiksite olla seal, kus mina.
Tee Jumala juurde. Islamis seda pole.
Miks seda head uudist mitte rääkida?
Üks pikalt moslemitega töötanud ja nendega suhelnud inimene
rääkis mulle, et vastab täiesti tõele,
et tavamoslemeilgi on arusaam
pühast ja õigest Jumalast ja et meie oleme patused.
Jah. - Oleme eksinud. - Lahus Jumalast.
Siis tekib küsimus, kuidas tagasi osadusse pääseda.
Mingit kindlust islamis pole, et sinna kindlasti pääsetakse.
Minu tegude üle mõistetakse kohut.
Teame kristlastena, et kui oleme õiglased,
on me kaalukausid väga viltu.
Siia tuleb sõnum Jeesusest,
kes on minu eest käsu täitnud.
Moslemeil on raske mõista, et keegi teine midagi nende eest teeb.
Siin on teatud loogika.
Kui Jeesus pole Jumal, vaid ainult inimene,
siis kuidas saab teine inimene minu patu eest maksta? Saan aru.
Samas, argielus maksan ma midagi kellegi eest ja keegi midagi minu eest.
Me ju maksame üksteise eest. Selles asi ongi.
Kui Jeesus on Jumal, suudab Ta maksta korraga kõigi pattude eest.
Millist vastuvõttu oled kohanud,
kui oled moslemeile sõbrana lähenenud?
Lähiaastate või viimase kümne aasta olukord on olnud selline,
et ma pole pidanud moslemitele evangeeliumi pähe määrima.
Moslemid tulevad küsima:
Kuidas saan kristlaseks hakata?
Praegu elame sellisel ajastul.
Soomes on kümneid, sadu ehk tuhandeidki,
kes tulevad eri Soome paigus kirikusse
ja enamik neist ütleb: Tahan religiooni vahetada.
Islam räägib religioonist,
kuid võime nad Jeesuse juurde juhtida.
Pole vaja kuulajaid otsida.
Ise tullakse küsima, kuidas Jeesust tundma õppida.
Suurepärane. Aitäh, Timo Keskitalo.
Õnnistust sinu uuele missioonile Patmose moslemitöötegijana!
Jumala juhtimist kõigi inimestega suhtlemiseks! - Aitäh.
Aitäh, head vaatajad!
Hoidugem äärmuslikest hoiakutest, mis ei põhine Jumala Sõnal.
Piibel räägib palju, et peaksime armastama
ja armastama isegi vaenlasi,
rääkimata siis neist, kes põgenevad oma elu päästmiseks
ja pole veel meie vaenlasteks osutunud.
Jumal õnnistagu sind! Palveta Timo ja selle töö eest!
See on ainulaadne võimalus ajaloos.
Jumal toob ligimesi, kes ei tunne Jeesust, meie koduõuele.
Õnnistatud nädalat! Kohtume nädala pärast Piiblikohvikus!
Televisioonitöö on koostöö.
Kui minul on stuudios külaline,
on kaamerate taga ja mujal veel mitmeid teisi tegelasi.
Seda tööd ei saa teha ilma teisteta ega ka sinu abita.
Võid toetada TV7 Eesti tööd,
helistades annetustelefonil 900 1777.
Kõne hind on 7 eurot.
Lisainfo: www.tv7.ee
Piiblikohviku saadet saad toetada
ekraanilolevate pangakanalite kaudu.
Õnnistust sinu ellu!
Tõlge: Monika Jaaguri