CAFÈ BIBELN
Välkomna tillbaka till Café Bibeln.
I dag ska vi tala om profeten Jeremia.
Min gäst är Mailis Janatuinen. Välkommen till programmet!
- Tack. - Du är teolog, författare och missionär. För 10 år sedan skrev du -
"Itkevä Pronssimuuri" (Den gråtande kopparmuren).
Det är en biografi över profeten Jeremia.
Då studerade du Jeremia och du har utan tvivel gjort det länge.
Nu utkommer andra upplagan av denna bok.
Hur blev du intresserad av Jeremia?
Jeremias liv är så dramatiskt.
Jag insåg att hans liv inte är nedskrivet kronologiskt i Bibeln.
Då jag ordnade delarna i tidsföljd blev det en väldigt spännande berättelse.
Som en deckare.
Som författare blev jag inspirerad att sammanställa berättelsen.
Dessutom är både hans budskap och han själv storartade.
- Det är en aktuell bok. - Mycket aktuell.
Vi ska snart tala om det, men då du studerat hela Jeremias liv -
berätta något om hans barndom och ungdom innan han blev kallad.
Han föddes någon gång på 640-talet f.Kr.
Hans barndom, innan skolåldern, inföll under kung Manasses tid.
Manasse var den värsta kungen i Juda någonsin.
Han regerade dubbelt så länge som -
Urho Kekkonen! (Finlands president 1956―1982)
Om någon regerar så länge så lämnar han nog spår i land och folk.
Det här var tyvärr en sådan kung att han t.ex. införde barnoffer.
Man offrade barn åt Molok.
- Åt en avgud. - En avgud. Det var hans barndom.
Han kom från en prästfamilj?
Ja, och det intressanta är att han aldrig blev prästvigd.
Hans far, farbröder, kusiner och bröder var alla präster.
Han bodde i präststaden Antatot, lite norr om Jerusalem.
Men själv blev han aldrig präst.
Hurdan var den religiösa situationen då han blev kallad och började verka?
Efter Manasses död regerade hans son i endast två års tid.
Sedan blev den åttaårige Josia kung.
Då Josia växer upp blir han intresserad av sin far Davids Gud.
16 år gammal.
Då han är 20 år börjar han med någon form av reformation.
Och det är i det skedet som Jeremia får sin kallelse.
Någon gång på 620-talet f.Kr.
I början går allt bra. De är lika gamla, kung Josia och Jeremia.
Kanske de tillsammans driver reformationens sak.
Men Josia dör väldigt ung.
Sedan börjar problemen. Sedan kommer de sista 4 kungarna -
i Juda innan exilen. Det är en svår tid.
Det var under deras tid som Jeremia verkade?
Han börjar predika redan under Josias tid.
En ung pojke, kallad av Gud, som håller mycket stränga predikningar.
Men då stod Josia vid hans sida, så ingen kunde förfölja honom.
Men senare blir han förföljd.
Å ena sidan är det väckelse, och man återvänder till Guds lag -
men å andra sidan pågår ett stort avfall?
Jag har mycket tänkt på det att Manasse regerade i 50 år.
En sådan gudlöshetens sådd utrotar man inte så snabbt.
Människor har vant sig vid att få tillbe även avgudar -
ha hurdan sex de vill och inte behöva vara speciellt ärliga o s v.
Det är väldigt svårt att rensa bort. Josia gjorde sitt bästa.
Man firade bl.a. en härlig påsk.
Templet renades och restaurerades.
Men hans kropp hann inte kallna i graven -
innan hans egna söner återvände till gudlösheten.
Innan vi talar om Jeremias kallelse och budskap -
så berätta hur det såg ut i världen, om det såg ut så här i det egna landet.
Det var samma situation som år 1989 då Berlinmuren föll.
En världsmakt som man aldrig trodde skulle falla, som t.ex. Sovjetunionen, -
störtar samman.
Dittills hade Assyrien i 300 år varit den starka.
Plötsligt besegras den av Babylonien.
Där var några års paus, så att Juda också trodde sig kunna andas ut.
Men sedan började Babylonien ansätta dem.
Jeremia var så framsynt, eller fick så tidigt ett budskap av Gud -
om Babyloninen, 20 år innan något hände! Så ingen trodde på honom.
En stormakt störtades och en annan kom istället?
Assyrien störtades och Babylonien kom istället.
Och Babylonien besegrade också Egypten!
Eftersom Egypten varit en stormakt i 2 000 år var det en smäll!
Det är i denna situation som Jeremia får sin kallelse. Hur gick det till?
"Herrens ord kom."
Det står många gånger i Jeremia, men första gången -
tror jag att Jeremia kanske var ca 17 år gammal. Under 20 år i alla fall.
Herren kallade honom till sin profet: "Jag satte dig till profet för folken."
"Du ska rycka upp och bryta ner..."
4 väldigt negativa verb och sedan fick han bygga upp och plantera.
Stackars Jeremia sa: "Jag är för ung."
Men Herren sa: "Gå, jag är med dig. Jag räddar dig."
Då säger Jeremia inte emot längre.
Mose protesterar fem eller fler gånger och ber Gud sända någon annan.
Tänk att den här pojken går med på att vara en profet för folken!
Och i samma veva säger Herren också: -
"Kungar, präster och folket kommer att vara emot dig.
Men de besegrar dig inte, för jag är med dig och räddar dig."
Det här är mycket annorlunda än det ofta är i dag. Som du säger -
så fanns det i den kallelse Gud gav Jeremia -
6 saker, varav 4 var negativa.
Jeremia predikar verkligen om lagen.
Men som man ser i Bibeln och i livet -
att då det funnits en giftig sådd som Manasses -
och man inte får den bortrensad genom att predika lagen -
så är det onödigt att förkunna evangeliet.
"Gud förbarmar sig över er. Gud förstår er."
Det betyder ju ingenting för folk som ursäktar sina synder.
- Sådana som inte behöver nåd. - Inte behöver den.
Så var det på Jeremias tid, och det fick han minsann erfara.
Då han tar emot kallelsen, hur börjar han? Vad predikar han först?
I min bok föreställer jag mig ...
Kanske han fick den predikan det första året eller det andra.
Dittills undrar han hur han, en ung pojke, ska kunna predika för de äldre.
Den börjar med att berätta att då Israel var ungt...
Den handlar om ökenvandringen, då förhållandet till Herren var gott.
Sedan handlar den om hur avfallet och avgudadyrkan började.
Detta beskriver han i obehagligt realistiska bilder.
Han säger att Israel söker avgudar liksom ett brunstigt djur söker partner.
Där finns sådana hemska uttryck.
Denna predikan måste hållas mitt på Jerusalems torg.
Det var verkligen en predikan för en ung pojke att hålla!
Det har alltid talat till mig då han -
då han använder en så mänsklig bild.
"Så säger Herren", d v s Gud säger till Israel genom Jeremia.
"Vad fann era fäder för fel hos mig, eftersom de gick bort ifrån mig -
och följde värdelösa avgudar och själva blev värdelösa?" (2:5)
"Har jag gjort något fel?" En ganska ödmjuk fråga av Gud.
Gud jämför sig själv hela tiden med en bedragen make.
En make som älskade sin hustru, Israels folk.
Han gjorde allt för henne, gav henne att underbart land -
och beskyddade och bevarade henne där. Och denna hustru är otrogen!
Man kan höra Herrens lidande rop och -
Jeremia gråter ju mycket i sin bok.
Ibland vet jag inte om det är Gud eller Jeremia som gråter.
Den bedragna makens gråt.
Jeremias Gud och Bibelns Gud -
är en äkta person -
som talar som om Han hade känslor. Han upplever att Han blivit bedragen -
Han sörjer och Han vredgas.
Han hatar och Han älskar.
Om någon har den uppfattningen att Gud är fjärran -
och att Han är någon känslolös "Högsta Makt" -
så är det inte Bibelns Gud.
Verkligen inte. Här kan vi läsa både om Guds hat och kärlek.
Nuförtiden saknas Guds hat i vår gudsbild.
Och ändå förekommer det i Bibeln.
Hur kunde en helig Gud förhålla sig till synden annat än att hata den?
Och hatet riktar sig även mot folket som -
borde vara Hans folk, men avfaller från Honom.
I Guds hjärta pågår en strid mellan hat och kärlek.
Namnet på din bok är spännande: -
"Den gråtande kopparmuren". Du sa nyss att Jeremia grät -
och ibland undrar man om det är Gud eller Jeremia, -
men vad betyder det att det är en mur av koppar som gråter?
Det betyder det att då Gud kallade Jeremia -
så sa Han att Han gör Jeremia till en en järnpelare och en kopparmur -
bland folket. Någon som inte faller.
Och Jeremia var verkligen under sitt folks sista 40 år -
en orubblig koppar- eller bronsmur.
Men då han gråter så mycket så ser jag för mig -
hur profetens tårar rinner nedför kopparmuren.
Därav bokens titel.
Kan man tänka som så att Jeremia är ju totalt omutlig -
och på så sätt hård att han inte är någon mjukisnalle-profet.
Men det inte lätt för honom att vara det.
Det är inte så att han skulle gilla att vara hård -
utan han gråter då han måste predika.
Det är just det som är den känsliga punkten hos Jeremia.
Å ena sidan ger han inte efter -
men å andra sidan har han sina klagovisor.
Jag minns inte hur många de är, men ibland gråter han och -
mest gråter han över sitt folks öde.
Tänk Leif, om du 40 år på förhand skulle se att det går illa för Finland -
och vi förs till Sibirien, och det blir alldeles hemskt -
om folk inte gör bättring. Och så gör de inte bättring.
Du ser för dig vad som snart händer dessa barn som nu leker på gatan.
Då skulle du också gråta.
Det är sant. Och det som också är så talande i Jeremias bok är -
att om vi tänker som så att en kristen förkunnare som är trogen mot Gud -
alltid borde ha framgång -
få folk att lyssna och att lyda Gud Ord och så -
så fick Jeremia inte se ett sådant resultat.
Tvärtom så gick de allt längre bort.
Jeremia hade väldigt många fiender.
De sista fyra kungarna, folket och prästerna -
och de falska profeterna, som var 10 och 100 gånger fler än de äkta -
vi känner till två, tre namn på äkta profeter -
de vände sig alla mot Jeremia.
Om man skulle mäta enligt yttre framgång -
om Jeremias livsverk var till någon nytta -
så skulle vi säga nej. Då han dog var hans enda efterföljare Baruk.
Men Ordet förblir.
Om man predikar Guds sanna Ord så förblir Ordet.
Vi talar om det ännu i dag, 2 700 år senare.
Nästan allt som fanns på den tiden har gått förlorat, -
men den bokrulle förblev där Jeremias text fanns.
Jag vill återvända till klagovisorna!
Strax, men en sak till om -
att detta är ett starkt budskap till oss. Vi bör inte -
anpassa vårt budskap för att få folk med.
Det kan vara vår uppgift att troget förkunna, även om ingen lyssnar.
Amen. Det finns alldeles för lite av detta i dag.
Man gör en gallupundersökning om vad folk vill höra.
Hurdan gudstjänst de vill delta i. Och vad de vill sjunga.
Då man borde se efter i Bibeln.
Den predikan och verksamhet förblir som är grundad i Ordet.
Oberoende av hur impopulärt det skulle vara - och är.
Och hur impopulärt det är om 10 år -
och innan Jesus kommer tillbaka vet vi inte ens än.
Du ville ännu tillbaka till den gråtande Jeremia.
Då andra profeter skriver ned det budskap de fått av Herren -
så skriver Jeremia också hur han kände det då han fick budskapet.
Tårarna är Herrens då -
Han gråter över folkets öde, men nog gråter han också själv.
Herren säger t.ex. åt honom att han inte får gifta sig.
På den tiden gifte sig alla, men denna unga man kunde inte göra det.
Orsaken var den att Herren ville predika att -
de barn som föds i landet kommer att möta ett fruktansvärt öde.
Då folk frågade Jeremia varför han inte gifte sig -
svarade han att Herre befallt honom säga si och så.
Han grät över sin ensamhet.
Men han grät också då han sattes i stocken -
och satt där hela natten -
och insåg att livet aldrig blir lättare. Då grät han över att -
han överhuvudtaget kallats till att vara profet.
Men trots att han gråter och allt är så svårt -
så ger han inte upp. Har du undrat över varför han stod ut?
Han säger det själv. "Dina ord kom och jag åt dem, -
ditt ord blev mitt hjärtas fröjd och glädje, -
för jag är uppkallad efter ditt namn, Herre Gud Sebaot." (15:16)
Det var Ordet som bar Jeremia.
Han predikade det för andra, men levde också själv av det.
Annars hade han inte orkat. Han insåg att det var Guds Ord.
Det var bäst för alla att han predikade det. Oberoende av motståndet.
Är det här också Mailis Janantuinens erfarenhet att -
att Guds Ord har att ge. Du har också i många år -
predikat Guds Ord i Japan och runt världen och här i Finland -
och skrivit en stor mängd böcker.
Vad har fått dig att orka?
Det är säkert samma sak.
Jag kommer ihåg då jag en gång talade över Jeremia för 20 år sedan.
Jag läste just detta avsnitt -
och jag minns att jag tänkte att på det sättet vill jag också leva.
Om det inte var för Guds Ord skulle inte heller jag ha orkat.
Livet vore ju totalt fåfängt. Totalt fåfängt, mitt liv. Men nu upplever jag -
som 66 år gammal att jag fått leva ett mycket meningsfullt liv -
därför att jag fått predika Guds Ord.
Jag har verkligen försökt hålla mig till Ordet.
Jag skulle inte ge bort ens de avsnitt som orsakar ilska.
Det är en annan sida av Jeremia. Inte endast det att folk inte lyssnar -
utan de blir arga på honom.
Männen i Anantot, hans egna grannar och skolkamrater -
började planera att döda honom.
Det var straxt efter att kung Josia hade dött.
De påstod sig inte längre orka lyssna till predikan om lagen.
"Låt oss döda honom!"
Det var den första gången. Men Herren ingrep ju alltid -
så att Jeremia inte blev dödad förrän det var tid för det, -
för han blev säkert dödad till slut.
Andra gången var då han i templet förkunnade att det ska förstöras.
Då blev prästerskapet så arga att de beslöt att den mannen ska dödas.
"Det är inte rätt att predika att templet raseras."
Tänk om någon här förkunnade att våra fäders kyrka ska förstöras?
Vem skulle tycka om en sådan predikan?
Jeremia skulle ha dödats då, men -
någon lekman kom ihåg att för 100 år sedan hade profeten Mika -
skrivit att Tempelberget plöjs upp och täcks av skog.
Och lekmännen sa att man inte dödat Mika heller.
Och Jeremia hade en vänfamilj som försvarade honom.
De var högt uppsatta tjänstemän.
Därför klarade han sig ganska länge.
Han hade inte många vänner. Han hade en sekreterare, Baruk -
och sedan en familj, som var hans vänner. Men mycket få.
Få var de. Där finns också ett hjärtskärande avsnitt där -
Herren säger: "Dina egna släktingar och bröder intrigerar mot dig.
Tro inte på dem då de talar vänligt till dig, i sitt hjärta vill de dig ont."
Tänk dig att din egen familj på allvar vänder sig mot dig!
Han hade Baruk, men då hade han redan utfört halva sin tjänst.
Den unga sekreteraren Baruk kom in i bilden först då.
Men bra att han kom, han stod vid Jeremias sida till slutet.
Det existerar en liten arkeologisk detalj rörande detta.
Man har hittat ett sigill med Baruks namn.
Bara som en påminnelse att vi inte talar om fiktiva berättelser -
utan om historiska händelser då vi talar om detta.
Du sa redan att Gud trots allt bevarade honom.
Det tröstar också oss, om vi har fått en uppgift -
som Gud vill att vi ska utföra så förmår människor inte döda oss.
Ingenting kan stoppa det om Gud vill du ska utföra det.
Så är det. Om Gud har en uppgift åt oss kan vi inte dö.
Även om hela regeringen och de andliga auktoriteterna beslöt om -
dödsstraff för oss.
Herren bevarade honom vid liv och räddade honom -
undan dessa mordplaner. Senare hamnade han i fängelse -
och i en lerig brunn och i andra belägenheter.
Så länge som Herren vill rädda, räddar Han.
Om vi sedan dödas med våld, som Jeremia -
så är det den sista frälsningen. Då räddas vi till det eviga kungariket.
Guds rike.
Du och jag återkommer till Jeremias budskap i ett annat program -
men har du tänkt på att ganska det finns många likheter mellan -
Jeremias och Paulus? T.ex. på så sätt att Jeremia i sin bok -
också öppnar sig om hur det känns och 2 Korintierbrevet -
är en mycket öppen redogörelse för vad Paulus går igenom.
Ja. Jag har ju skrivit en bok också om Paulus och jag har lagt märkte till -
att likheter finns.
Jag tycker att det finns en sådan skillnad i deras personligheter -
att Paulus kanske är mer hårdhudad.
Han förföljde ju församlingen.
Även om också han senare grät.
Men Jeremia var ganska gråtmild redan från början.
Det förundrar mig att Herren av en sådan lipsill -
gör en kopparmur och järnpelare -
som inte ramlar omkull även om alla kastar sig mot den.
Gud kan alltså använda mycket olika personligheter?
Du har skrivit böcker om ganska många personer i Bibeln.
Är det inte intressant hur olika människor Gud kan använda?
Olika människor från olika yrken.
Män och kvinnor o s v.
Man behöver alltså inte tänka att man ska ha en viss personlighet -
för att Gud ska kunna använda en?
Vi hinner ta upp ytterligare en sak i detta program.
År 604 var en sorts vändpunkt.
Han hade då varit profet i 23 år.
Då skrev han en bok.
Herren befallde honom att skriva upp allt Han dittills talat till honom.
Profetior som uttalats under 23 års tid.
Jag vet inte varför han behövde en sekreterare. Då anställde han Baruk -
som kom från en fin familj -
och förlorade sitt rykte och sina karriärmöjligheter i samma veva.
De började skriva boken, men samma år -
sa Jeremia: "Jag har predikat för er i 23 år och ni har aldrig lyssnat på mig."
Själv var jag i Japan i 22 år.
Och jag har många gånger tänkt att om jag i flyget varit tvungen att säga:-
"De lyssnade aldrig till mig", hade det varit ganska hemskt.
Lyckligtvis behövde jag inte säga så. Men Jeremia fortsatte lika länge till.
Hur gick det då med boken?
Det var det år då Babylonien för första gången omringade Jerusalem.
Och då förstod man att det är därifrån fienden kommer.
Så som Jeremia hade sagt.
Det var bl.a. då Daniel fördes i fångenskap.
Då man läste upp boken för kungen alla dessa profetior -
så denna 24 år gamla pojkspoling till kung -
klipper ut en spalt i taget och slänger den i kolpannan.
Han bränner hela Jeremias bok.
Jeremia och Baruk måste gå under jorden.
Jag har räknat ut att de var där i minst fem år.
Det är en sådan vändpunkt i Jeremias liv att sedan kommer -
mycket större problem och svårigheter.
Vi återkommer till det i följande program. Men boken skrevs ju om.
Men lade bara till lite mera.
De hade ju tid där under jorden att skriva den på nytt.
Personligen tror jag att det var då klagovisorna lades till.
Först fanns predikningarna, men sedan sa Baruk: -
"Vi sätter med dessa också. De är också viktiga."
Jeremia var en förebild för Jesus. Också Jesus grät.
Jesus grät då han såg på samma Jerusalem.
Eftersom Han visste vad som kommer att ske.
Tack Mailis. Vår tid är slut men -
välsignelse över ditt liv och dina kommande uppgifter.
Tack också till er, kära tittare, att ni var med oss då vi talade om -
Jeremia, som är en förebild för Jesus.
Jesus gråter också då vi vänder oss bort och inte hör Hans röst.
Låt oss hellre fly till Honom och förtrösta på Honom.
Vi ses igen!
Stöd översättningen av programmet: -
I Sverige: Korsets stöd r.f. PG 97572-2 eller BG 760-2014
I Finland: Ristin Tuki ry, ref. 8507 Konto: FI40 1112 3000 3427 89
Översättning: Himlen TV7