Tervetuloa Cafe Raamattuun.
Vieraanamme on Nina Åström. Hän on mm. opettaja, muusikko ja äiti.
Nina Åström, tervetuloa ohjelmaan. - Kiitos
Tehtävänäsi on muun muassa matkustaa -
evankelistana, muusikkona ja gospellaulajana eri maissa.
Olet ollut Ukrainassa ja Nepalissa.
Olet ollut myös vähemmän tunnetussa maassa nimeltään Kirgisia.
Kyllä. - Kerro millaista siellä oli.
Ennen kaikkea se oli erilaista kuin olin odottanut.
Se on pieni maa Kiinan ja Venäjän välissä.
Ihmiset ovat erittäin ylpeitä maastaan.
He ovat voimakkaita, vähän kuin suomalaiset.
Heidän kansallistuntonsa on voimakas.
Aina maahan tullessani teen työtä yhdessä vankilatyön kanssa.
Näin on aina.
Siellä on myös sellainen.
He ovat entisiä vankilakundeja, jotka ovat tulleet uskoon.
Vapaaksi päästyään he alkavat evankelioimaan.
Noin 80 prosenttia työtovereistani ovat juuri tällaisia tyyppejä, -
joiden kanssa ei olisi halunnut ennen istua samassa autossa.
Heissä näkee eron. He palavat halusta kertoa muille siitä, -
mitä itse ovat saaneet eli Jeesuksesta.
Jeesus on kirjaimellisesti muuttanut heidän elämänsä.
Hän on todellakin tehnyt sen.
Kohtaan seuraavanlaisia tilanteita.
Kaveri on ollut gangsterijohtaja ja voinut tappaa ilman tunnonvaivoja.
Jos olisin tavannut hänet ennen hänen uskoon tuloaan, -
en olisi voinut kulkea samalla puolella katua kuin hän.
Mutta nyt olen heidän vieraanaan viikon ja he kyyditsevät minua.
Istun samassa autossa. Annan hänelle passini ja lompakkoni.
Vankiloissa käydessä täytyy noudattaa tiettyjä tapoja.
Se osoittaa, -
heidän elämänmuutoksensa on todellista.
Kun voi olla naisena heidän seurassaan koko viikon, -
näkee, onko muutos todellinen.
Kysymyksessä ei ole vain ulkopuolen siistiminen, -
vaan he ovat saaneet uuden sydämen.
Koet siis, että sinun tulee kertoa evankeliumia ja laulaa -
juuri näille gangsterijohtajille ja narkomaaneille, -
jotka ovat vankiloissa?
Koetko, että he ottavat sen vastaan?
On aina sellaisia, jotka eivät ole vielä valmiita vastaanottamaan, -
mutta useimmat ottavat sanoman erittäin hyvin vastaan.
Ennen kaikkea he ovat erittäin iloisia, että tulemme sinne, -
että joku viitsii tulla.
He tuntevat kuuluvansa kaikista alimpaan kastiin -
ja olevansa kaikkien unohtamia.
Kokouksissa sanon heille, että he saavat myös tehdä kysymyksiä.
Kysymykset eivät ole sellaisia kuin luulisimme.
He kysyvät usein, miksi tulen sinne.
He ehkä kuulivat kuinka minut esiteltiin ammattitaiteilijaksi, -
joka on ollut Euroviisuissa, mikä on siellä iso asia.
Miksi sinä tänne tulet?
Haluan kertoa Jeesuksesta. Se on parasta mitä minulle on tapahtunut.
Meidät on luotu Jumalan kuviksi. Sama kaipaus on kaikilla.
Emme eheydy emmekä löydä itseämme ilman Jeesusta.
Saamme syntimme anteeksi.
Ilosanoma ja paikalle tulomme puhuttelevat yhdessä.
Jumala on antanut sinulle tähän varmaan erityisen lahjan, -
koska työsi ei ole varmaan aina helppoa.
Mikä on eri tilanteissa mielestäsi suurin haaste?
On varmaan ilahduttavaa nähdä ihmisten kuuntelevan, -
mutta mikä on haasteellista?
Joskus se voi olla vain ajan puute.
On käytännön asioita, joiden vuoksi meillä on vähemmän aikaa.
Jotain on tapahtunut ja meillä on vähemmän aikaa.
Mutta tahtoisimme tehdä kaiken tarvittavan, -
kun olemme lähteneet niin kauas.
Voi sattua kaikenlaista, ja meidän on muutettava suunnitelmaa taas.
Tilanteessa auttaa se, että on ammattilainen ja osaa rutiinit.
Silloin ei tarvitse hätääntyä.
Kysymme, mitä meidän tässä tilanteessa tulisi tehdä.
Mitä nämä ihmiset tarvitsevat?
Mikä olisi viisainta juuri nyt?
Tilanteessa tapahtuu kaikenlaista koko ajan.
On vangit, on henkilökunta sekä monta muuta tekijää.
Päätös vaikuttaa sekä sen hetkiseen tilaisuuteen että tulevaisuuteen.
Se voi joko avata tai sulkea ovia.
Tahdon auttaa myös niitä, jotka tulevat jälkeeni -
sekä siellä olevia hengellistä vankilatyötä tekeviä.
Heitä ei arvosteta korkealle, koska he ovat uskovia kristittyjä.
Jos he saavat apua käynnistäni, -
tai siitä, että olen taitelija, mikä on heistä kova juttu, -
on hyvä, jos se auttaa korottamaan heidän asemaansa.
Työn jatkuminen on tärkeää, -
ei vain yhden keikan tekeminen.
Työn tulee koko ajan jatkua.
On vastuutonta tehdä vain yksi juttu.
Opetat myös niitä kristittyjä, jotka kutsuvat sinut sinne -
ja joiden kanssa teet siellä yhdessä työtä.
Kyllä. Opetan heitä.
Mikäli mahdollista -
järjestän muusikoille, laulajille ja julistajille -
seminaareja, joissa puhun tai mieluummin keskustelen.
Puhumme myös tekniikasta, mikä on tärkeää.
Tahtoisin, että kaikki alkaisivat ajattelemaan sitä, mitä julistamme.
Mikä tässä touhussa on tärkeää ja miten se tulisi tehdä.
Olemme tehneet työtä kehnonlaisesti.
Ajattelemme, että tehdään vain samalla tavalla kuin TV:ssä.
Se tyyli ei kenties lainkaan sovi tilanteeseemme.
Se ei saa aikaan sitä tulosta, mitä toivomme.
Huomioin myös hengellistä vankilatyötä tekeviä.
Olemme yhdessä koko viikon ja juttelemme kaikesta.
Yritän kuunnella paljon ymmärtääkseni heidän elämäänsä -
voidakseni antaa heille jotain, mitä he tarvitsevat.
Mutta opin myös itse heiltä paljon.
Miten Kirgisian kristityt yleensä elävät?
Anna yleiskuva.
Uskon, että heidän elämänsä on taistelua.
He ovat vähemmistö.
Maa on nimellisesti muslimimaa.
Mutta siellä on vapaus pitää konsertteja.
Se juuri on merkillistä.
Joskus yllättyy aivan täysin.
Oli odottanut aivan jotain muuta.
Maassa voi olla tietty järjestelmä paperilla, mutta sen sisäpuolella -
voi olla suuria eroja.
Suurkaupungit ovat erilaisia kuin maaseutu, -
samoin pohjois- ja eteläosa.
Eteläosassa ei voisi tehdä sitä mitä teemme pohjoisosassa.
Tullaanpa sieltä vähän lähempänä sijaitseviin maihin.
Mitä tapahtui siellä ollessasi?
Oikeastaan samoja asioita.
Julistin Jeesusta eri tavoin -
ja kaikilla eri tasoilla.
Kävin vankiloissa esimerkiksi Albaniassa.
Siellä tehdään todella hienoa hengellistä työtä vankiloissa.
Tuntui todella hienolta tietää,
että työ siellä jatkuu.
Tietää, kenelle sen antaa.
Konsertin loputtua ja kun olen rukoillut ihmisten pelastumista, -
tiedän, että he voivat mennä puhumaan pastorin kanssa.
Hän on siellä seuraavallakin viikolla.
Opetin siellä myös muusikoita ja laulajia.
Aika vaan ei riitä. Se on aina niin.
Siellä on suuri tarve saada opetusta, -
ainakin minun mielestäni.
On fantastista, että siellä on ihmisiä, joita opettaa -
ja toimiva seurakunta, ihmisiä, joilla on lahjoja.
Innokkaita ihmisiä. Se on mahtavaa.
Kuvasimme siellä myös filmiä ja teimme jotain Fida-järjestölle.
Järjestimme pari yleistä konserttia.
Tuo kansa on läpikäynyt kovia aikoja ja kärsinyt.
Näkyykö se mielestäsi vielä tänäänkin -
vai onko siellä uusi sukupolvi, -
joka katsoo myönteisesti tulevaisuuteen?
Siihen suuntaan ollaan menossa.
Albaniaa en tunne pitemmältä ajalta -
verrattuna vanhoihin EU-maihin.
Mielestäni paljon on tapahtunut.
Mutta suurkaupungit ovat toista kuin muut paikkakunnat.
On kiehtovaa nähdä se ulkoinen muutos, mikä on tapahtunut -
esimerkiksi Puolassa 30 vuoden aikana.
Mikä uskomaton ero.
Paljon uutta ja hienoa ilmaantunut.
Kaikki nämä ovat kauniita maita.
Niissä on paljon rikkauksia, -
mutta niissä olevat järjestelmät ovat kahlinneet ihmisiä.
Olen luonteeltani ihmisläheinen.
Näen maisemien kauneuden, -
mutta ihmiset ovat niitä, jotka koskettavat minua.
Esimerkiksi Albaniassa -
juuri ne ihmiset, joiden kanssa teen työtä, -
ovat hienoja, innokkaita ihmisiä.
He ovat haasteiden keskellä, mutta silti he ovat myönteisiä.
Meillä on paljon oppimista.
Suomella olisi kehittymisen varaa -
hengellisesti ja jonkin verran myös sosiaalisesti.
Materiaalisessa mielessä olemme hyvin edistyneitä.
Meillä on todella hieno järjestelmä.
Sitä en tahtoisi antaa pois.
Koko järjestelmämme perustuu oikeastaan kristillisyyteen, -
se, kuinka näemme toisemme ja kuinka asiat pitää hoitaa.
Meillä on se, mutta pidämme sitä itsestään selvänä.
Emme käytä sitä tarpeeksi paljon hyväksemme.
Ihmisten parissa, joista olemme puhuneet, järjestelmä ei ole sama.
Siitä huolimatta he tahtovat tehdä paljon työtä.
Jeesuksen joskus tunteneille mutta hänestä luopuneille -
julistetaan eri tavoin kuin niille, -
jotka eivät ole koskaan hänestä kuulleet.
Jeesuksesta tosiaan kerrotaan vähän eri tavalla silloin, -
kun tiedetään, ettei ole mitään tietoa hänestä.
Sellaisten ihmisten on varmaan helpompi kuunnella ja vastaanottaa.
Jos ihminen luulee tietävänsä asian, -
on voitettava ennakkoasenne, -
jotta hänelle voitaisiin esittää totuus Jeesuksesta.
Täytyy oikeastaan toimia samoin kuin julistettaessa niille, -
jotka eivät ole koskaan kuulleet.
Täytyy todellakin alkaa alusta.
Tämä on kuppi.
Se on tämän värinen. Siinä on vettä.
Et ole koskaan maistanut vettä.
Jos juot sitä niin se on hyvää kehollesi ja poistaa janon.
Et ole koskaan nähnyt vettä, mutta maista niin tiedät mitä se on.
Julistus on melkein tällä tasolla.
Mutta eikö asia ole melkein sama Suomessakin?
Ihmisillä on niin väärä käsitys kristinuskosta.
Mutta tullaanpa vähän lähemmäksi, -
Baltian maihin, parin tunnin laivamatkan päähän.
Olet ollut myös siellä. Millaista siellä oli?
Nyt kaikki Baltian maat ovat EU:ssa.
Ne ovat sekoitus uutta ja vanhaa, jonka tiedämme.
Olin noin kuukausi sitten Liettuassa.
Kävin toista kertaa vankiloissa, joissa olin ollut aikaisemmin.
Se oli kolmas tai neljäs matka.
Siellä kristityt tekevät työtä.
He evankelioivat ja auttavat kaikella tavalla.
Siellä on valtion palkkaama vankilapastori, -
mutta vapaaehtoiset kristityt tekevät siellä paljon työtä.
Olin toista kertaa vankilassa, joka oli aika kaukana Riiasta.
Se on vanha vankila.
Pidimme ensin konsertin vankilan kappelissa.
Sitten saimme mennä elinkautisvankien osastoon, -
koska he eivät saaneet tulla tähän konserttiin.
Saimme olla siellä 20 minuuttia.
Ensi kerralla olin kalterin takana, ei yhdessä vankien kanssa.
Se on minulle epätavallista.
Tällä kertaa saimme tunnin ja saimme olla samassa huoneessa.
Se oli arvokasta. Minun on kerrottava siitä.
Kristityt ovat alkaneet tekemään siellä työtä.
Monet elinkautisvangeista ovat tulleet uskoon.
Meillä oli pieni konsertti.
Sinne tuli 20-25 miestä.
Monet olivat uskossa, jotkut eivät.
Lauloin ja puhuin kuten aina ennenkin.
Sanoin, että olen tosi iloinen voidessani olla täällä taas.
He olivat aika iloisia siitä.
Sanoin, että voitaisiin keskustella ja esittää kysymyksiä.
Meillä oli tunti ja halusin käyttää sen mahdollisimman tehokkaasti.
Keskusteluhetkemme oli mahtava. - Mitä he kysyivät?
He kysyivät kaikkea mahdollista uskosta ja perheestä.
Voisi ehkä ajatella, että jos antaa vangeille mahdollisuuden kysyä, -
niin he kysyvät jotain asiaan kuulumatonta, mutta niin ei ole.
Kysymysten perusteella sain opettaa kristityn elämästä, pelastuksesta.
Yritin selittää asiat hyvin konkreettisesti.
Joku kysyi esimerkiksi: -
"Mikä on suurin ihme, jonka olet koskaan nähnyt?"
Vastasin, että tiedän ihmisten parantuneen rukousten voimasta, -
mutta että suurin ihme minulle on, -
että saan olla edelleen uskossa.
Suurin ihme on se, että ihmisen sydän kääntyy Hänen puoleensa.
Syövästä paraneminen on suuri ihme.
Emme voi saada sitä aikaan.
Mutta paljon suurempi ihme on se, että ihminen tulee uskoon, -
kasvaa uskossa ja pysyy siinä.
Yritin selittää sitä heille.
Olet niin paljon menossa, laulat ja julistat.
Onko se sen arvoista? Kantaako se hedelmää?
Näetkö työstäsi sellaista hedelmää, joka rohkaisee sinua?
Ehdottomasti. Minulle ei riitä, että ihmiset sanovat: -
"Voi kuinka kauniisti laulat."
On kiva tietysti osata laulaa, -
mutta tämä työ on niin rankkaa, etteivät kehut laulamisesta riitä.
Ihmiset tulevat uskoon. Näen, että he kasvavat ja menevät eteenpäin.
Tullessasi sinne seuraavalla kerralla he ovat edelleen uskossa.
Näet sitä samaa, jota kutsut omassa elämässäsi ihmeeksi.
Saan usein kuulla jälkeenpäin tai sähköpostin kautta.
Usein näen hedelmää myös itse tilanteessa.
Kun esitän heille Jeesuksen kutsun, he nostavat kätensä ylös.
Sitten jätän heidät pastorin hoidettavaksi.
Nyt he saavat alkaa kulkemaan tätä tietä.
Joku voi sanoa: "On ihan kuulla sinun matkoistasi, -
mutta minä käyn vain työssä.
Miten minäkin pääsisin viemään sanomaa koko maailmaan?"
Mitä sanoisit?
Maailma on siellä, missä kukin ihminen on, -
esimerkiksi Kokkolassa tai Helsingissä.
Sielläkin tarvitaan Jumalan rakkautta ja totuutta.
Se on totta. Kaikkialla on työtä.
Mutta samalla voi kannattaa niitä, jotka matkustavat.
Itsekin voi joskus lähteä mukaan jollekin matkalle -
ja lähteä tervehtimään uskonsisaria ja -veljiä.
Silloin näkee, miten muualla eletään, että ihmiset ovat ihmisiä.
Kun rukoilee heidän puolestaan tai näkee tapahtumia TV:stä, -
heidät näkee eri silmin. He tulevat niin läheisiksi.
Ajattelee, mitä voisi heidän hyväkseen tehdä. Itse muuttuu.
Silloin näkee, että maailma on suurempi kuin Suomi ja Kokkola.
Veljiä ja sisaria on kaikkialla. - Ja Jeesus on sama.
Kiitos, Nina Åström.
Jumalan siunausta ja varjelusta kaikille matkoillesi. - Kiitos.
Työtäsi voi seurata sivulta www.ninaaström.com.
Kiitos!
Kiitos, rakkaat ystävät, että katsoitte tätä ohjelmaa.
Tärkeintä ei ole se, missä olemme. Joku matkustelee maailmalla.
Tärkeintä on, miten olemme ja kuka Jeesus on. Jumala sinua siunatkoon.
Nähdään taas viikon päästä.
Suomennos: Kirsti Eastwood