PIIBLIKOHVIK
Tere tulemast taas Piiblikohvikusse!
Minu tänane külaline on muuhulgas muusik, õpetaja ja ema.
Nina Åström, tere tulemast saatesse! - Aitäh!
Sinu missiooniks on muuhulgas
ka reisida eri riikides evangelisti, muusiku ja gospellauljana.
Olet käinud Ukrainas ja Nepaalis.
Oled olnud ka vähemtuntud riigis nagu Kirgiisia.
Jah. - Räägi, kuidas seal oli.
Eelkõige erines see oodatust.
See on väike maa Hiina ja Venemaa vahel.
Inimesed on uhked oma maa üle.
Nad on tugevad, veidi soomlaste moodi.
Neil on väga tugev rahvustunne.
Igas riigis teen alati koostööd vanglateenistustega.
See on alati nii.
Samuti ka seal.
Nad on endised vangid, kes on usule tulnud.
Pärast vabanemist hakkavad nad evangeliseerima.
Ligi 80 protsenti mu kolleegidest on just sellised tüübid,
kellega ma poleks varem samas autos istuda tahtnud.
Neis näeb muutust. Neis põleb soov rääkida teistele,
mida nad ise on saanud ehk Jeesusest.
Jeesus on sõna otseses mõttes nende elu.
Seda on Ta tõesti teinud.
Kohtun järgmiste olukordadega.
Keegi on olnud ehk gangsterite juht ja tapnud ilma süümepiinadeta.
Kui oleksin temaga kohtunud enne usule tulemist,
poleks ma suutnud temaga samal pool tänavat käia.
Kuid nüüd olen neil nädal aega külas ja nad sõidutavad mind ringi.
Istun temaga samas autos. Annan talle oma passi ja rahakoti.
Vanglas käies tuleb teatud reegleid järgida.
See näitab,
et nende elumuutus on tõeline.
Kui saab nädal aega naisena nende seltsis olla,
siis näeb, kas muutus on tõeline.
Asi pole vaid välise üleslöömises,
vaid nad on saanud uue südame.
Kas siis tunned, et pead jagama evangeeliumi ja laulma
just neile jõugujuhtidele ja narkomaanidele,
kes vanglas on?
Kas tunned, et nad võtavad selle vastu?
On alati selliseid, kes pole veel valmis vastu võtma,
kuid paljud võtavad sõnumi väga hästi vastu.
Eelkõige on nad rõõmsad, et kohale tuleme,
et keegi viitsib tulla.
Nad tunnevad, et kuuluvad madalaimasse klassi
ja kõik on nad unustanud.
Ütlen neile koosolekutel, et nad võivad küsimusi esitada.
Küsimused pole sellised nagu arvata võiks.
Nad küsivad tihti, miks ma sinna tulen.
Nad ehk kuulsid, et mind esitleti kui professionaalset artisti,
kes on käinud Eurovisioonil, mis on seal suur asi.
Miks sa siia tuled?
Tahan rääkida Jeesusest.
See on parim, mis minuga juhtunud on.
Meid on loodud Jumala näo järgi. Kõigil on sama igatsus.
Me ei saa terveks ega leia end ilma Jeesuseta.
Saame oma patud andeks.
Rõõmusõnum ja kohaletulek on mõlemad väga kõnekad.
Jumal on andnud sulle selleks kindlasti erilise anni,
kuna su töö pole ilmselt alati lihtne.
Mis on sinu meelest eri olukordades suurim väljakutse?
On kindlasti rõõmustav näha, et inimesed kuulavad,
kuid millised on väljakutsed?
Vahel lihtsalt ajapuudus.
On praktilisi asju, mistõttu meil on vähem aega.
Midagi on juhtunud ja meil on vähem aega.
Kuid tahaksime teha kõik vajaliku,
kui oleme nii kaugele läinud.
Võib juhtuda igasugu asju ja peame taas plaane muutma.
Sellises olukorras aitab, kui oled professionaal ja tead rutiini.
Sel juhul pole vaja paanitseda.
Küsime, mida peaksime antud olukorras tegema.
Mida need inimesed vajavad?
Mis oleks hetkel kõige targem?
Antud olukorras juhtub pidevalt igasuguseid asju.
On vangid, on personal ja mitmed muud faktorid.
Otsus mõjutab nii antud üritust kui tulevikku.
See võib kas avada või sulgeda uksi.
Tahan aidata ka neid, kes minu järel tulevad,
ning kohalikke vanglatööd tegevaid vaimulikke.
Neid ei hinnata väga kõrgelt, kuna nad on usklikud ja kristlased.
Kuid nad saavad kasu minu käigust
või sellest, et olen artist, mis on nende meelest vägev,
siis on tore, kui see aitab nende positsiooni parandada.
Minu töö jätkumine on tähtis,
mitte üksnes üks kontsert.
Töö peab pidevalt jätkuma.
On vastutustundetu võtta seda vaid ühe tööotsana.
Õpetad ka neid kristlasi, kes sind sinna kutsuvad
ja kellega seal koostööd teed.
Jah. Õpetan neid.
Kui võimalik,
korraldan muusikuile, lauljaile ja jutlustajatele seminare,
kus räägin või pigem vestlen.
Räägime ka tehnilisest poolest, mis on oluline.
Tahaksin, et kõik hakkaksid mõtlema sellele, mida kuulutame.
Mis selles kõiges tähtis on ja kuidas seda peaks tegema.
Oleme teinud tööd viletsalt.
Mõtleme, et teeme samamoodi nagu televisioonis.
See stiil võib meie olukorraga üldse mitte sobida.
See ei too soovitud tulemust.
Arvestan ka vaimulikega, kes vanglatööd teevad.
Peame kogu nädal ühendust ja räägime kõigest.
Püüan palju kuulata, et mõista nende elu
ja anda neile midagi, mida nad vajavad.
Kuid õpin ka neilt palju.
Kuidas Kirgiisia kristlased üldiselt elavad?
Anna mingi üldpilt.
Usun, et nende elu on võitlus.
Nad on vähemuses.
Maa on ametlikult moslemiriik.
Kuid seal on vabadus kontserte anda.
Just see ongi tähelepanuväärne.
Vahel tuleb suuri üllatusi. Olin oodanud hoopis midagi muud.
Riigis võib paberite järgi olla mingi süsteem,
kuid sisuline olukord võib olla väga erinev.
Suurlinnad erinevad maapiirkondadest
nagu ka riigi põhja- ja lõunaosa.
Lõunas ei saa teha asju, mida teeme põhjas.
Tuleme sealt veidi lähemate riikide juurde.
Mis Balkanil toimus?
Õigupoolest samasugused asjad.
Kuulutasin Jeesust erineval moel
ja kõigil eri tasanditel.
Käisin vanglates näiteks Albaanias.
Seal tehakse vanglates tõeliselt head vaimset tööd.
Oli väga hea teada,
et töö seal läheb edasi.
Teada, kellele see edasi antakse.
Kontserdi lõpul ja kui olen palvetanud inimeste pääsemise eest,
tean, et nad võivad minna pastoriga rääkima.
Ta on seal ka järgmisel nädalal.
Õpetasin sealgi muusikuid ja lauljaid.
Aega napib ainult. See on alati nii.
Seal on suur vajadus õpetuse järgi,
vähemalt minu meelest.
On fantastiline, et seal on, keda õpetada,
ja kohalik kogudus andekate inimestega.
On innukaid inimesi. See on lahe.
Tegime sealgi filmi ja üht-teist FIDA-le.
Korraldasime paar üldist kontserti.
Too rahvas on kogenud raskeid aegu ja kannatanud.
Kas seda on sinu meelest tänagi veel näha
või on seal uus põlvkond,
kes tulevikku positiivselt näeb?
Nad on teel selle poole.
Albaaniat ma väga pikalt ei tunne,
võrreldes vanade EL riikidega.
Minu meelest on juhtunud nii mõndagi.
Kuid suurlinnad on midagi muud kui teised piirkonnad.
On põnev näha väliselt toimunud muutust,
näiteks Poolas 30 aasta vältel.
Milline uskumatu vahe.
On palju uut ja toredat.
Kõik need on kaunid maad.
Neis on palju rikkusi,
kuid sealsed süsteemid on inimesi aheldanud.
Olen loomult inimlähedane.
Näen maastike ilu,
kuid mind puudutavad inimesed.
Näiteks Albaanias,
just need, kellega tööd teen,
on suurepärased, innukad inimesed.
Neil on väljakutseid, kuid nad on siiski positiivsed.
Meil on neilt palju õppida.
Soomel on arenguruumi vaimselt
ja mõnevõrra ka sotsiaalselt.
Materiaalses mõttes
oleme väga arenenud.
Meil on tõeliselt suurepärane süsteem.
Ma ei tahaks seda ära anda.
Kogu meie süsteem põhineb õigupoolest kristlusel,
see, kuidas üksteist näeme ja kuidas asju tehakse.
Meil on see, kuid peame seda iseenesestmõistetavaks.
Me ei kasuta seda piisavalt ära.
Inimestel, kellest rääkinud oleme, on erinev süsteem.
Sellest hoolimata tahavad nad palju tööd teha.
Neile, kes kunagi Jeesust tundsid, kuid Temast loobusid,
kuulutatakse erinevalt kui neile,
kes Temast kunagi kuulnud pole.
Esitled Jeesust veidi erinevalt,
kui on teada, et Temast midagi ei teata.
Sellistel inimestel on ilmselt kergem kuulata ja vastu võtta.
Kui keegi arvab, et tunneb teemat,
tuleb enne võita eelarvamus,
et talle Jeesuse kohta tõde esitleda saaks.
Tegelikult tuleb teha samuti
nagu neile kuulutades, kes kunagi kuulnud pole.
Tuleb täiesti algusest alustada.
See on tass.
See on seda värvi. Siin on vesi.
Sa pole kunagi vett maitsnud.
Kui seda jood, on see su ihule hea
ja kaotab janu.
Sa pole kunagi vett näinud, kuid maitse ja saad teada, mis see on.
Jutlustamine on umbes sellisel tasandil.
Kuid kas olukord pole Soomeski peaaegu samasugune?
Inimestel on kristlusest niivõrd väär arusaam.
Kuid tuleme veel lähemale, Balti riikidesse,
paaritunnise laevatee kaugusele. Oled olnud.
Kuidas oli?
Nüüd on kõik Baltimaad EL-is.
Need on kombinatsioon uuest ja vanast, mida tunneme.
Olin kuu aja eest Lätis.
Käisin uuesti vanglates, mida varemgi külastanud olin.
See oli kolmas või neljas reis.
Seal töötavad kristlased.
Nad evangeliseerivad ja aitavad igal moel.
Seal on riigi palgal kaplan,
kuid palju tööd tehakse vabatahtlike kristlaste poolt.
Olin teist korda vanglas, mis oli Riiast üsna kaugel.
See on vana vangla.
Korraldasime esmalt kontserdi vangla kabelis.
Seejärel saime külastada eluaegsete vangide tiiba,
kuna nad ei saanud sellele kontserdile tulla.
Saime olla seal 20 minutit.
Olin esimest korda trellide taga, mitte koos vangidega küll.
See on minu jaoks ebatavaline.
Seekord saime tunni ja saime nendega samas ruumis olla.
See oli hinnaline. Pean sellest rääkima.
Kristlased olid hakanud seal tööd tegema.
Paljud eluaegsetest vangidest olid usule tulnud.
Meil oli väike kontsert.
Sinna tuli 20-25 meest.
Mõned olid usklikud, mõned mitte.
Laulsin ja kõnelesin nagu varemaltki.
Ütlesin, et mul on hea meel taas neid külastada.
See rõõmustas neid.
Ütlesin, et võiksime vestelda ja küsimusi esitada.
Meil oli tund ja tahtsin seda võimalikult tõhusalt kasutada.
Meie vestlusaeg oli vägev. - Mida nad küsisid?
Nad küsisid igasugu asju usu ja perekonna kohta.
Võiks ehk arvata, et kui anda vangidele võimalus küsida,
küsivad nad midagi teemavälist, kuid see pole nii.
Küsimuste põhjal sain õpetada kristlase elu ja pääste kohta.
Püüdsin asju hästi konkreetselt seletada.
Mõni näiteks küsis:
"Mis on suurim ime, mida kunagi näinud olen?"
Vastasin, et tean inimesi, kes palve mõjul terveks on saanud,
kuid minu jaoks on suurim ime,
et endiselt usus olen ja Jeesus ikka veel mind tahab.
Suurim ime on see, et inimsüda pöördub Tema poole.
Vähist paranemine on suur ime.
Me ei suuda seda ise teha.
Kuid palju suurem ime on see, et inimene tuleb usule,
kasvab usus ja jääb selle juurde.
Püüdsin neile seda selgitada.
Sõidad palju ringi, laulad ja kuulutad.
Kas asi on seda väärt? Kas see kannab vilja?
Kas näed oma töös vilju, mis sind julgustavad?
Absoluutselt. Mulle ei piisa, kui inimesed ütlevad:
"Oi, kui ilusti sa laulad!"
Lauluoskus on muidugi tore,
aga see töö on nii raske, et laulmise kiitmisest ei piisa.
Inimesed tulevad usule. Näen, et nad kasvavad ja arenevad.
Järgmisel korral kohale saabudes on nad ikka veel usus.
Näed sedasama, mida oma elus imeks nimetad.
Saan hiljem tihti tagasisidet, kasvõi e-mailide kaudu.
Tihti näen vilju ka kohal käies.
Kui altarikutse teen, tõstavad nad käe.
Seejärel jätan nad pastori hoolde.
Nüüd võivad nad hakata seda rada käima.
Mõni võib öelda: "On tore sinu reiside kohta kuulda,
aga ma käin lihtsalt tööl.
Kuidas saaksin mina maailmas evangeeliumi levitada?"
Mida vastaksid?
Maailm on seal, kus inimene on,
näiteks Kokkolas või Helsingis.
Sealgi vajatakse Jumala armastust ja tõde.
See on tõsi. Kõikjal on tööd.
Kuid samas võib toetada neid,
kes reisivad.
Ka ise võib mõne reisiga ühineda
ning minna usuvendi ja -õdesid tervitama.
Siis näeb, kuidas mujal elatakse, et inimesed on inimesed.
Kui järgmine kord palvetad nende eest või näed sündmusi teleris,
näed neid teiste silmadega. Nad muutuvad lähedasemaks.
Mõtled, mida saaksid nende heaks teha ja muutud ka ise.
Siis näed, et maailm on suurem kui Soome ja Kokkola.
Vendi ja õdesid on kõikjal. - Ja Jeesus on sama.
Aitäh, Nina Åström.
Jumal õnnistagu ja kaitsku kõiki sinu reise! - Aitäh.
Sinu tööd võib jälgida veebilehel www.ninaastrom.com
Aitäh!
Aitäh, head sõbrad, et saadet vaatasite!
Tähtsaim pole see, kus oleme. Mõni reisib mööda ilma.
Tähtsaim on, kuidas oleme ja kes Jeesus on.
Jumal õnnistagu sind!
Kohtume nädala pärast taas Piiblikohvikus!
Tõlge: Monika Jaaguri