PIIBLIKOHVIK
Tere tulemast taas Piiblikohvikusse!
Täna tõstame taas pilgu, kui Jumal lubab,
ja vaatame taas laiemalt maailma. Mis kristlaste seas toimub?
Saatekülaliseks on Johan Candelin. Tere tulemast! - Aitäh.
Töötad ühenduses Märtrikiriku Sõbrad,
kuid oled teinud palju muudki.
Näiteks üks sinu viimasemaid töövahendeid on First Step Forum.
Räägi, mis on Esimese Sammu Foorum?
Umbes 12 aasta eest olin maailmas ringi reisinud
ja näinud ärkamiskristlasi eri paigus.
Märkasin, et meil, ärkamiskristlastel on kolm väga nõrka valdkonda.
Esiteks oleme re-aktiivsed, mitte pro-aktiivsed.
Meid tuntakse selle järgi, mille vastu me oleme.
Teiseks on meil vajadus näha vaimseid vaenlasi.
Kui me ei leia neid väljastpoolt oma kirikut,
leiame neid omaenda kirikust ja palvekodadest.
Kolmandaks ei näe me võimalusi väljaspool oma mugavustsooni
ega tee koostööd inimestega, kes ehk polegi meie vaenlased,
vaid tulevased sõbrad.
Tegin siis 14 telefonikõnet eri maailma paikadesse,
tuntud poliitikutele, endistele peaministritele,
nagu Bundevik, Mart Laar, Jerzy Buzek,
ja mõnele suursaadikule, ning tutvustasin oma ideed.
Kutsusin neid Jeesuse järgijatena olukorda proaktiivseks muutma,
otsima sõpru väljastpoolt ja uurima, millist koostööd on võimalik teha
kriiside ennetamiseks.
Oleme teinud seda nüüdseks üle kümne aasta.
Tegutseme maailma eri paigus ja töö on äärmiselt huvitav.
'Esimene samm' viitab sellele,
et püüate olukorda juba enne kriisi puhkemist rahustada.
Iidse Hiina vansõna järgi algab miiline teekond esimesest sammust.
Tahame teha selle esimese sammu enne kõiki teisi,
eriti moslemiriikide osas ja suhetes moslemitega.
Lähme mõnda moslemiriiki, kohtume peaministriga ja ütleme:
"Salam Alaikum! Järgime Jeesust. Kuidas saame teie riiki aidata?
Kuidas saame õnnistada?"
Ja see tuleb üllatusena, kuna tuleme Läänest,
kuid tahame tõesti head teha.
Kui oleme usaldust ehitanud ja saanud häid kontakte,
võime sekkuda ka teistesse asjadesse.
Kuid me ei alusta kunagi süüdistustest ega ütle, mida nad peaksid tegema.
Kõige kauem oled tööd teinud Märtrikiriku Sõpradega,
kes hakkasid nüüd ka soomekeelset infolehte välja andma.
Millest teil see vajadus tekkis?
Olen käinud mitmes soomekeelses koguduses
ning vastuvõtt oli väga soe ja huvi oli suur.
Põhjus on ilmselt selles, et pea iga õhtu kuuleb uudistest
kristlaste tagakiusamise kohta ja ISISe või mõne muu hirmutegudest.
Nii see vajadus tekkis. Rootsikeelseid lugejaid on meil 5000
ja tahtsime teha ka soomekeelse versiooni.
Samas on sisu niivõrd delikaatne, et seda ei saa interneti teel saata,
vaid see tuleb postiga suletud ümbrikus viis korda aastas
täiesti tasuta, kuid õhutame rahvast nende asjade pärast palvetama.
Tuleb saata vaid oma postiaadress: info@marttyyrikirkonystavat.fi.
Üks maailma suurimaid riike on Hiina.
Räägite käesolevas infolehes Hiina ärkamisest pealkirja all
"Wenzhou ärkamist ei peata miski".
Hiina ärkamine on kestnud pikka aega.
Kui misjonärid sealt kunagi ära pidid tulema,
arvati, et kõik on läbi. Aga kui see uuesti avanes,
leiti sealt kasvav kogudus.
Kogudusse oli rahvast juurde tulnud ja oli tekkinud uusi kristlasi.
Mis on sinu meelest Hiina ärkamise saladus?
Raske küsimus, sest Jumal üksi teab, miks kuhugi riiki ärkamine tuleb.
Näiteks Lõuna-Koreas käib suur ärkamine.
Maailma suurimad kogudused on Lõuna-Koreas,
kuid Jaapanis on ärkamist väga vähe.
Arvan, et Hiinas johtub see sellest,
et need, kes pärast pastorite vangisattumist
võtsid ülesandeks evangeeliumi edasi levitada,
olid äärmiselt julged.
Nad käisid külast külla ja rääkisid Jeesusest.
Nad palvetasid ja hüüdsid tõeliselt Jumala poole.
Ja Jumal vastas nende palvetele.
Teine põhjus on ilmselt kodukogudused,
kuna kirikuid ei tohtinud ehitada.
Usklikud kutsusid naabreid palvetama ja Piiblit lugema.
Nad osutasid armastust ja naabridki said päästetud
ning tekkis uus kodukogudus. Ja need on pidevalt kasvanud.
Riigil on neid väga raske peatada.
Suurte kogudustega on lihtsam - kirik pannakse lihtsalt kinni.
Kuid väikegrupid ja kodukogudused olid ärkamise vormiks,
mis sobis just Hiina olukorda.
Teine suur muutus on see, et paljud hiinlased on linnadesse kolinud.
Suurlinnades on paljud noored ülikooli läinud,
saanud kõrgema hariduse ja ülikoolideski käib suur ärkamine.
Ärkamine on armees ja isegi kommunistlikus parteis.
Seda ärkamist ei peata tõesti miski.
Samas on ärkamine saladus. Aga kas oled ka näinud maailmas,
et kasvavates kogudustes on midagi ühist,
mis on kõikjal sama.
Mõned asjad on. Esiteks usk Piiblisse.
Kui hakatakse Piiblis kahtlema, on see lõpu algus.
Seda on näha Soomes.
See on usu vähkkasvaja, kui Piibel küsitavaks muudetakse.
Seal usutakse ja järgitakse seda täpselt nagu see on kirjutatud.
Teiseks, suur mure hingede pärast.
Inimesele, kes ei usu Jeesust, öeldakse, et Jumal on armastus
ja Jeesuses Kristuses on päästevõimalus sinu jaoks.
Seal ei arvata, et kui oled ristitud ja kuulud kirikusse, on kõik hästi.
See on hirmutavalt lähedal olukorrale, kust Luther alustas,
ehk rahaga võib osta pileti Taevasse.
Kui palvetada koos Hiina tavakristlastega
ja paluda endale tõlkida, mida nad palvetavad,
on neil esikohal tohutu mure hingede pääsemise pärast.
Kui inimene kuuleb,
et kellelgi on suur mure tema hinge pärast,
teeb Püha Vaim vägevalt tööd ja ta saab armu ise usule tulla.
Kui võrrelda sellega olukorda Soomes,
siis millistest nõrkustest peaksime meelt parandama?
Piiblisse uskumine peab kindlasti aluseks olema.
See peab kõige alus olema.
Teiseks - julgus. Nii väga kardetakse, et keegi solvub ja lahkub.
Jeesusel oli sama probleem.
On vaja julget kuulutamist.
Palun Jumalalt, et Soomes sünniks prohveteid;
et igas piiskopkonnas oleks 3-4 evangelisti,
kes käiksid kogudustes ja kuulutaksid Jumala armusõna.
Kui kogudus magab, tuleb kirikuõpetajaid äratada.
Kui alustame sõnumist,
siis meil ei räägita enam eriti patust ja armust.
Täpselt. Sest keegi võib pahandada.
Keegi ehk ei taha sellest midagi kuulda.
Kuid mis muud sõnumit meil on peale sõnumi patust ja armust?
Kui tänapäeva soomlane ei taha midagi patust kuulda,
läheb kirik sellega üldiselt kaasa ja ei räägi patust
ning juhtub midagi üllatavat:
modernne inimene pole vaba, vaid vang.
Kui patt jutlustest eemaldada, kaob ka arm,
sest arm on üksnes seal, kus on patt.
Need kuuluvad kokku kui Siiami kaksikud.
Kui patust ei räägita, ei mõisteta, mis on arm.
Kui inimene ei mõista, mis on arm, saab ta oma õnne orjaks,
mitte oma õnne sepaks.
Ta peab kõlbama, ta peab edukas olema jne.
Ja kui see tal ei õnnestu, kaotab elu mõtte.
Ja see on kurb. Arm on kui hommikune värskendav dušš,
kui inimene on higine ja must.
See on tohutu võimalus.
Nii et patu kõrvaldamisel avalikkusest ja jutlustest
on väga kõrge hind. Viimane hind on hukatus.
Põrgus on siis "Hullud päevad".
Ütled, et kui ei kuulutata pattu, kaob ka arm.
Kuidas võib inimene mõista, et Jumal saatis oma ainsa poja ristile,
kohutavasse kannatusse ja surma,
kui selle vaatevinkli järgi oleks saanud seda vältida?
Kui mõista, et patt on majesteetlik solvang Jumala vastu
ja peame selle andeks saama,
kas mitte see polegi evangeelium, mis maailmas uusi kogudusi tekitab?
Täpselt. Teiseks on meil need valdkonnad veidi sassi läinud.
Piiblit lugedes on kolm tasandit.
Kõrgeimal tasemel on Jumal, elu andja;
madalamal tasemel on inimene,
langenud, kuid armusaanud;
ja sellest allpool on loomad.
Tänapäeva Soomes on tekitatud vaid üks suur tasand,
kus Jumal, inimesed ja loomad on samal tasemel.
Kui meil on piisavalt inimesi, võime Jumala välja hääletada
ja öelda: Me ei usu, et see nii on, sest meid on nii palju ja arvame nii.
Siis pole midagi püha.
Jumal on mingi kaisukaru-Jumal,
kelle me vajadusel mänguasjakastist välja sülle võtame.
Kuid see pole Piibli Jumal, kes on täis puhtust ja armastust,
kuid ka täis viha patu vastu.
Kui mõelda, et sellise jõulise sõnumi kuulutamine
on kasvava koguduse tunnus ...
- Kogu maailmas.
Kas siis on ka misjonitöö ja evangeeliumi rõhutamine tähtsad?
Muidugi.
Kui lähtuda sellest, et kõik inimesed saavad päästetud,
!isegi kui nad ei usu, poleks seda ju vaja.
Või kui arvatakse, et kui oled korra ristitud, on kõik hästi,
siis võiksime ju ristida Aafrikas 1000 last päevas ja ära koju minna.
See pole nii. Vaja on mõlemat - nii ristimist kui usku Jeesusesse.
Sellele on huvitav mõelda. Oled kunagi korduvalt öelnud,
et hingevaenlane tahab kristlastelt röövida
just Jeesuse Kristuse ainulaadsust.
Kõik ülejäänud vaidlusküsimused on alles õppused,
tõeline varandus on Kristus ja tema ainulaadsus.
Täna eitataksegi seda juba sellistel tasanditel,
millest poleks seda iial uskunud. Eitatakse, et Jeesus suri patu eest;
öeldakse, et patust pole vaja rääkida ja pöördumine pole vajalik.
Jah. - Oleme väga tõsises olukorras.
Äärmiselt tõsises. Probleem on selles,
et kirik muutub suureks, mugavaks puhkepaigaks,
kus inimene võib elada, olla ja surra mingi vastutuseta oma hinge eest.
See on äärmiselt raske olukord. Selle järgmine arenguetapp on,
et me ei tohi enam kindlalt väita, et Jeesus on ainus tee.
Sest keegi võib sellest solvuda. Tuleb kindlasti süüdistusi,
et kui Leif Nummela ütleb, et pääseme vaid Kristuse kaudu,
siis ma solvun, sest arvan, et kõik pääsevad taevasse.
See ootab meid ees.
Kõik rünnakud Piibli vastu on kui poksimatši raundid
ja viimases raundis tahetakse pildilt kaotada rist.
Kolgata rist on hingevaenlase tegelik sihtmärk.
Jõuame sellele üha lähemale,
et vähesed julgevad Soomes jutlustada Kolgata 'narrusest'.
mis on Jumala vägi ja arm.
Kui mõelda, et see on meie probleem,
on meil palju õppida neilt maailma kogudustelt,
kes on ühelt poolt meist palju vaesemad ja tagakiusatumad,
kuid nad on vaimselt rikkamad ja kasvavad.
Jah. Ja kui koguduseliikmed näevad,
et neil on karjane või pastor,
kes seisab julgelt Kolgata risti teel,
ja kuulutab seda, isegi kui vangi satub,
kinnitab see sõnumit.
Nähakse, et ta on valmis selle eest elu andma.
Nii sünnivad tugevad juhid,
kes juhivad kogudust edasi isegi vanglast
ja rajavad vanglas uue koguduse.
Paljude algul vangi sattunud Hiina pastorite sõnul
on see pastorikoolituse ABC.
Ja selle eesmärgiks on alati koguduste rajamine Soomes.
Soomes on tohutu vaimse juhtimise defitsiit.
Hiinas ja riikides, kus kristlus kasvab, seda pole.
Reisides ringi Hiina kogudustes
või isegi endise NSVL kogudustes,
näeb, et paljud nende pastorid on aastaid vangis istunud.
Muidugi kuulatakse sellist pastorit teistmoodi,
sest on teada, et ta on kõrget hinda maksnud.
Võin olla kindel, et see pole tema jaoks tühiasi.
Ta ei tööta raha eest. See võidab teoloogia kraadiõppe 10:0.
Kindel on seegi, et ta ei hakka torkima usu põhiküsimusi ega eita neid,
sest ta on maksnud kõrge hinna juba Jeesuse tunnistamise eest.
Kuidas Soomes sellised karjased tagasi saaksime?
Kas vajame uut koolitust?
Pastorikoolitust tuleks täiesti muuta.
Ei saa lähtuda sellest, et kõik on hästi,
kui inimene ristiti lapsena ja kuulub kirikusse.
See on ääretult suur viga.
Kui tahan siit Tamperele minna, pean enne teadma, et olen Helsingis.
Vaid siis, kui inimene tunnistab, kus ta hetkel on,
võib ta sihtpunkti jõuda.
Meil on Luteri Kirikus hea võimalus,
kui inimene on lapsena ristitud - võime öelda: Tule koju.
Sul on kodu, kuhu naasta, kuid ära jätka oma praegust teed.
Peame palvetama ka julgust sõnakuulutajatele preestritele.
Olen alati öelnud, et Jeesusele tuleb anda kaks asja:
oma patune süda ja oma maine.
Kui ühe neist endale jätame,
hoiab hingevaenlane meid õnnistusest eemal.
Kui oled ise neid ärkamisi näinud,
siis needki kogudused pole ilma probleemideta.
Ei. - Me ei pea muutuma täiuslikuks ja veatuks?
Mitte mingil juhul.
Hingevaenlane püüab alati,
eri maades eri moel, Jumala kuningriigi tööd hävitada.
See on ilmselge. - Üks asi on omavahelised tülid.
Seepärast ongi oluline õppida tunnistama, et teeme vigu
ja andeks paluma, eriti algetapis.
Sest ilma selleta kogume mõlemad endale toetajaid
ja tekib tõeline konflikt.
Kui asi on veel meie kahe vahel,
tuleb andeks paluda ja andeks anda Jeesuse nimel ja veres.
Arutasime ühes teises saates,
miks tulevad soomlased nii aeglaselt kaasa
palvetama ja andma jms.
Mõned osalevad väga kenasti,
kuid väga paljud pole veel mõistnud,
kui suur meie pere on.
Kas meie usk on liiga enesekeskne? Mina ja Jeesus?
Teatud mõttes jah.
Eriti ärkamisliikumises võib olla kiusatus arvata:
Peaasi, et inimene usub ja kuulub meie liikumisse.
Aga kui inimene hoomab, kui suur Jumala kuningriik on,
seda enam hakkab ta armastama omaenda vaimset kodu.
Kui keegi kasvab heas kodus ja läheb maailma,
seda rohkem ta näeb, kui hea kodu tal oli.
Need on teineteise vastandid vaid siis,
kui inimene kardab kodust lahkuda.
Ja sel juhul pole see usk terve,
sest meid ei tohiks ajendada hirm, vaid ind ja armastus.
Sul on seljataga pikk karjäär luteri kiriku pastorina.
Oled olnud luteri usklik ja pastor, õpetanud Piiblit ja kuulutanud.
Nüüd oled viibinud maailmas erinevates usklike osadustes.
Olete koos palvetanud, õnnistanud, aidanud.
Kas sinugi puhul on juhtunud,
et luteri usk sulle täna kallim on?
Olen oma suureks rõõmuks märganud,
et luteri teoloogial on väga tugev alus.
See pole ehitatud tunnetele, vaid sel on väga tugev põhi.
Kuid vahel on katus liiga madalal.
Luterlastel on vahel kasulik avada aknaid vabade suundade
ja Katoliku Kiriku poole ning mujale maailma,
kuni märkame, et teisedki usuvad Jeesust.
Isegi kui tullakse eri suundadest,
aga palvetatakse ja rõõmustatakse koos Jeesuse tegude üle,
kinnitab see usku, mitte ei ohusta.
See muudab usu veel paremaks.
Kas tuleb olla valmis õppima,
mitte kujutleda, et teatakse Piiblist kõike, mis vaja?
Muidugi. Igaühelt on midagi õppida.
Nii bussijuhilt, kirikuõpetajalt kui igalt inimeselt.
Igaüks on täiesti unikaalne.
Tihti kohtab järgmist probleemi,
kuna maailmas toimub mitmeid pöördelisi sündmusi,
nagu tohutu tagakiusamine, ISIS, Boko Haram jne,
kes hirmutegusid teevad kuid samas on ka ärkamised,
et soome kristlane masendub kergelt, kuna tema olukord ei huvita kedagi.
Tal on vaid oma väike kogudus või piibligrupp.
Kuidas sellist kristlast julgustaksid?
Selles infolehes, mida nüüd tellida võib,
on viimasel leheküljel võimalus kirjutada kaart Vietnami vennale,
kes on vangis oma kodus ega tohi kuhugi liikuda.
Võib kirjutada talle: God Bless You! ja oma nime alla panna.
See on üks võimalus - võtta ühendust uue vennaga Kristuses.
Uus infoleht pakub ka selliseid võimalusi.
Kui ta saaks maailmast 1000 kirja, milline julgustus see oleks!
Politsei jälgib seda ja on ettevaatlikum,
kui näeb, et tal on maailmas nii palju õdesid-vendi.
Sellistest näidetest räägite oma infokirjas.
Märtrikiriku Sõprade uues soomekeelses infobülletäänis,
mille võib tellida aadressilt info@marttyyrikirkonystavat.fi
Ja see on tasuta, eks? Jah. Hinnaalandust kahjuks ei saa.
Ja selle võib tellida ka siis, kui asjas veel päris kindel polda?
Jah. Sellega võib vabalt tutvuda.
Aitäh, Johan Candelin. Saateaeg on otsas.
Õnnistust ja kaitset sinu reisidele!
Esindad meid kõiki, kui räägid seal vendadele-õdedele,
et Soome kristlased neid meeles peavad.
Aitäh.
Aitäh teile, head vaatajad!
Püüdsime avada aknaid sellele, et meie pere on üllatavalt suur.
Mõtle sel nädalal, mis oleks, kui kuuleksid, et sul on kuskil vend.
Võin öelda, et sul Kristuses väga palju vendi ja õdesid,
kellega kunagi igaviku veedad.
Ehk tasuks juba nüüd mõelda, kuidas neid toetada
ja neist konkreetselt rõõmu tunda. Üks võimalus on neid kirju lugeda.
ja praktiliselt selles töös osaleda.
Õnnistatud nädalat!
Kohtumiseni nädala pärast taas Piiblikohvikus!
Oleme kõik Jumalale ühekallid. Aamen.
Tõlge: Monika Jaaguri