Välkommen tillbaka till Café Bibeln.
I dag ska vi prata om ett tungt ämne som -
jag egentligen önskar att vi inte behövde prata om.
Att världen vore sådan att ämnet inte behövde tas upp.
Men det måste vi eftersom världen är sådan.
För människohandeln, som vi ska tala om, tillhör inte historien -
utan existerar i dag mitt framför våra ögon.
Pia Rendic är gäst. Välkommen. - Tack.
Du är koordinator för arbetet mot människohandel på Cypern.
Berätta hur du hamnade på Cypern. Varför åkte du dit?
Först var vi missionärer utsända av Kansanlähetys (Folkmissionen).
Det är vi fortfarande. Vi åkte på grund av min mans arbete.
Men jag visste att jag ville jobba med kvinnor som upplevt -
sexuellt våld. Men vad det innebar var jag inte helt klar över.
Har du velat jobba med sådant sedan du var liten?
Eller har det kommit senare?
Kallelsen att missionera kom när jag blev frälst i tolvårsåldern.
Gud sade tydligt till mig att jag skulle jobba utomlands.
Men till arbetet jag har i dag kom kallelsen för sex år sedan.
Jag satt hemma och bad när Gud tydligt talade om att -
jag skulle arbeta med prostituerade.
Då kändes det som ett skämt. Jag tänkte att vilken annan grupp -
som helst utom prostituerade. För jag hade väldigt -
dåliga erfarenheter av dem. Men det blev som Gud sade.
På vilket sätt mötte du frågan när du kom till Cypern?
Jag mötte den egentligen på flera håll. Först lade jag -
märke till de så kallade "frappé-flickorna" som säljer kaffe -
längs vägarna iklädda tajta skinnkjolar, stilettklackar och -
inte så mycket mer. Och männen flockas för att köpa kaffe.
Det var något som verkligen stack i ögonen.
Plus alla strippklubbar och nattklubbar längs stränderna -
på turistorterna. Särskilt på norra Cypern är nattklubbarna -
enorma byggnader på framträdande platser.
Det var verkligen iögonenfallande. Speciellt när man visste -
vad man skulle titta efter och ville jobba med kvinnor som -
utsatts för sexuellt våld. Då letade man nästan efter tecknen på det.
Du har faktiskt nyligen skrivit en bok om detta.
Den heter "Ihmiskaupan kasvot" (Människohandelns ansikte).
Vi kommer att prata om den i det här programmet -
och även i ett annat program.
Men låt oss börja med den stora bilden.
Vilken omfattning har det här globalt sett?
Enorm omfattning. Det finns runt 27 miljoner offer för människohandel.
Siffran innefattar förstås alla typer av människohandel.
Man talar om tvångsarbete, sexuell människohandel, -
olagliga adoptioner, organiserat tiggeri och olaglig organhandel.
Siffran innefattar allt detta.
Hur faller man inom dessa kategorier så vi kan säga att någon är -
ett offer för människohandel? Hur definierar du det?
Definieringen av människohandel är att någon vilseletts som redan är -
sårbar och att personen tvingats och frihetsberövats.
Det är huvudkriterierna som måste uppfyllas.
Plus att någon drar ekonomisk nytta av personens nöd.
En viktig faktor är alltså ofrivilligheten?
- Ja. Många tänker att exempelvis sexuell människohandel sker -
först när kvinnan blivit såld och någon köper sex av henne.
Men den sker redan när kvinnan, eller mannen, berövas sin frihet -
och frihetsberövaren avser dra nytta av offret och -
personen inte längre deltar frivilligt i situationen.
Så det handlar om ett svek där kvinnan tror att -
det gäller något helt annat men i bakgrunden finns i själva verket -
någon figur som vill sälja henne. - Precis så är det.
Vi tar Cypern som exempel. Hur många människor finns det som -
kan sägas fallit offer för sexuell människohandel?
Som värst har över 6000 kvinnor förts in över gränsen varje år.
Om befolkningen utgörs av en miljon cyprioter -
så är det ofattbart många.
Just nu är det svårt att uppskatta antalet.
Till exempel på norra Cypern finns det -
39 lagliga bordeller/nattklubbar där över tusen kvinnor arbetar.
Och då pratar vi bara om norra Cypern.
På södra Cypern är det i praktiken samma antal men det som försvårar -
en exakt uppskattning är att i allmänhet talar vi -
bara om dem som definierats som offer av polisen.
Vi ser alltså bara toppen av isberget.
- Mycket sker utan någons kännedom. - Ja.
- Tyvärr får man väl säga att många inte bryr sig heller.
Nej. Särskilt på Cypern är den allmänna inställningen att -
kvinnorna kommit frivilligt och vetat vad de kommit -
för att göra och att de vill göra det.
Varken myndigheter eller vanligt folk är intresserade.
Kvinnorna kommer, de får göra vad de vill och -
är de till besvär skickar man bort dem.
I boken talar du om myter.
Den första och största myten är återigen frivilligheten och -
idén om att kvinnor som säljer sig vill göra det.
Att de har velat ha jobbet och skaffat sig det. Vad säger du om det?
Det stämmer i den meningen att det finns synbart frivillig prostitution.
Det pratas mycket om att kvinnor vill sälja sig men -
ingen frågar av vilken anledning.
Jag har träffat många kvinnor som kommit synbart frivilligt men -
pratar man med dem finns det alltid en orsak i bakgrunden.
De kan ha ett sjukt barn hemma, sjuka föräldrar, enorma skulder.
Omständigheterna har drivit dem till en punkt där prostitution -
förefaller som enda alternativet för överlevnad.
Man har forskat fram att 90 % av de prostituerade kvinnorna -
har en historia av sexuellt utnyttjande.
De har sårats i tidig ålder och aldrig repat sig -
vilket ökar deras sårbarhet och risken för att utnyttjas igen.
Jag har inte träffat en enda kvinna som sagt att det är drömyrket, -
att de som små drömde om att ligga med tusentals män. Det finns inte.
Alltså måste man se djupare för att förstå vad det handlar om.
- Ja. - Så alltså...
Det här är ett ämne som man i kristna kretsar -
inte nödvändigtvis skulle vilja prata om.
Har du varit med om att man vill tiga ihjäl hela saken?
Att man: "Okej, det är många. 6000 är ett enormt antal."
Vi känner ju inte förakt när vi tittar på filmer om slaveri -
om människor som tvingas arbeta under hemska förhållanden.
Så hallå, det är 6000 som under ett år kommer till ett litet land.
För att inte tala om den globala multimiljardindustrin.
Har du stött på att man vill tysta ner det?
Det händer ständigt. Särskilt på Cypern där -
vår nya dokumentär visats och vi har pratat på olika ställen.
Speciellt cyprioterna själva säger alltid att det inte angår dem.
"Allt dåligt kommer från norra delen. På södra har vi inget sånt."
Folk är väldigt defensiva. "Vår del av ön är anständig."
Samtidigt har jag märkt när jag talat om detta i kristna kretsar -
att man ofta skjuter problemet på andra. Man säger: -
"Vilken tur att det här inte rör oss kristna".
Att det är i världen utanför sådant sker.
Man glömmer att genom att exempelvis titta på porr -
stödjer vi sexindustrin och deltar i människohandeln.
Du nämnde att några gett sig in i detta för att de haft -
förtvivlat ont om pengar. Sjukt barn eller något sådant.
Och tänk om... Du skriver här också om myten att -
det går att tjäna pengar på det. Löser det deras problem?
Nej. Kvinnor som tvingats till prostitution och som tror att -
de ska tjäna pengar får aldrig ett öre. Hallicken tar allt.
Det är så många kvinnor blir lurade.
I deras arbetsavtal kan det stå att på tre månader på Cypern -
eller något annat europeiskt land, kommer de tjäna lika mycket som -
på ett eller två år i hemlandet.
Det står i avtalet att jobbet går ut på att dansa på nattklubb.
Kvinnan åker dit och vet att hon ska dansa på nattklubb men -
ingen har nämnt att hon måste sälja sig.
De tar hennes pass. Hon misshandlas och hotas med att -
hennes barn eller föräldrar ska dödas om hon inte säljer sex.
Ofta räcker den psykiska pressen för att -
hon ska gå med på det i tron att det är hennes enda chans.
Visst har kvinnan skrivit på ett avtal men hon har inte -
känt till de exakta villkoren. Och då får kvinnorna -
inte se röken av pengarna de tjänar.
När du talar och skriver om den hårda sidan av saken, -
misshandeln och allt... Du grundar det i att du pratat med -
dessa kvinnor, eller hur? - Ja.
- När man ser på något finskt diskussionsprogram som berör detta -
ges ofta en helt annan bild av läget.
Ofta har man tagit dit en kvinna som berättar att hon -
jobbar och tjänar pengar. Man får intrycket att -
det inte alls är så hemskt och motbjudande.
Har du träffat någon sådan kvinna?
Inte en enda. Jag tror att illusionen man försöker skapa -
kring prostitutionen i exempelvis den finska debatten, -
handlar om ett försök att göra prostitutionen rumsren.
Som om det vore ett vanligt yrke och man borde värna -
om de prostituerades rättigheter. Men de är en marginell grupp och -
alla som arbetar med gruppen vet att exempelvis -
finska prostituerade är fattiga, unga, arbetslösa med -
psykiska problem och ofta drogberoende.
Man säger att de måste stödjas så de kan försörja sig.
Borde man inte hellre skapa samhällsstrukturer som -
förebygger att gruppen drivs till prostitution.
Jag har ett par frågor som kanske låter dumma men som folk ställer.
Den första frågan lyder: Även om läget är hopplöst, -
varför väljer man just den här lösningen?
Varför tar man inte ett annat jobb för att skaffa pengarna?
De kvinnor jag träffat har ingen möjlighet att få andra jobb.
Det gäller exempelvis offren från Bulgarien, Rumänien, Moldavien.
Det är väldigt fattiga länder där inga alternativ helt enkelt finns.
Arbetslöshet, kvinnorna saknar utbildning...
Ett av offren jag träffar dagligen började skolan som sjuåring.
Efter ett halvår fick hon sluta för att hennes far ville ha en TV.
Sedan dess har hon inte gått en dag i skolan.
Hon kan varken skriva eller läsa. Vilket jobb skulle hon kunna få?
På sätt och vis drivs kvinnorna till prostitution av samhällsstrukturen.
Och, som jag sade, saknas resurser för att erbjuda andra alternativ.
- Okej. En annan dum fråga: Varför lämnar de inte jobbet?
De kan inte. De är för rädda och förutom våldet...
- Rädda för vad? - Oftast har de en hallick och -
dessa är väldigt skickliga på att utöva påtryckningar.
Kvinnorna har våldtagits och misshandlats så många gånger...
- Alla? - Alla.
En del kvinnor utsätts för olika former av psykologisk press.
Det syns mindre och glöms ofta bort i den finska debatten.
Man säger att prostituerade i Finland, även de som är från -
Estland, Ryssland eller Nigeria, är här frivilligt eftersom de -
rör sig fritt på gatan och har egen bostad. Även polisen säger det.
Ingen ser den psykiska pressen som hallickarna utövar genom att säga: -
"Gör det här annars kommer din familj råka illa ut."
"Lyder du inte misshandlar och våldtar vi dig igen."
Det är en psykisk manipulation och hjärntvätt som sker stegvis.
Dynamiken är densamma som i familjevåld.
Man frågar alltid: "Varför lämnade du honom inte?"
Men dynamiken är densamma. Steg för steg börjar du tro att -
du inte har något val. Att fly inte är ett alternativ.
När du tror på det börjar du även tro på att du är prostituerad.
Får du höra det tillräckligt länge påverkas identiteten.
Många av offren förstår inte ens längre att de är offer.
De tänker att det är deras liv och att sälja sig är helt normalt.
Hur gamla är kvinnorna?
- På Cypern är de mellan 20-30 år... - Vad händer när de blir äldre?
Det är tufft. Undersökningar visar att offer för sexuell människohandel -
lever i genomsnitt sju år från att de såldes första gången.
Det förklaras med att AIDS är vanligt liksom självmord, -
droger, alkohol och könssjukdomar.
Det är också vanligt att man cirkulerar flickorna mellan -
olika städer och länder för att kunderna vill ha nya kvinnor.
De vill inte ligga med samma kvinna jämt.
De vill ha nya. Ju yngre desto bättre.
Vilka är kunderna?
Den genomsnittlige sexköparen är en medelålders gift man, familjefar.
- En gift familjefar. - Ja.
Okej. Alltså... Varför stoppas det inte?
Jag anser att det saknas politisk vilja.
De flesta tänker att det är var och ens sak om man vill -
köpa sex eller inte. Liksom att titta på porr eller inte.
Jag kan tycka att prostitution och porr har blivit -
en så integrerad del av samhället att folk inte längre tänker att -
det skulle kunna vara skadligt för varken samhälle eller familjer.
Och folks försvarsmekanismer är starka.
Alla tänker: "Min man/far/bror utnyttjar inte kvinnor eller -
tittar på porr." Man tänker att det är någon annans problem.
Du säger att de lever i sju år. Vi pratar alltså om ett dödligt yrke.
Om ett annat yrke hade en medellivslängd på sju år -
blev det nog ett väldans liv. Det är verkligen otroligt hårda bud.
Pia Rendic, vad har det här gjort med dig själv?
Att behöva se det här på nära håll. Jag tror att många tittare tänker -
att det är så hemskt att man helst inte vill höra.
Men du har inte bara hört och läst utan sett det i många år.
Jag måste ju säga att jag blivit mer cynisk på sätt och vis.
Jag är inte längre så godtrogen när det gäller människors godhet.
Det har varit väldigt tufft och arbetet är väldigt utmattande.
Många, särskilt unga, tror jag har en glamourös bild av att arbeta -
mot människohandel. Att det är något fint och häftigt.
Men det är oerhört tungt att lyssna på kvinnornas berättelser.
Särskilt när man kommit dem nära.
Och slutet är inte alltid gott.
Ett exempel var en bulgarisk kvinna som jag jobbade för att få ut -
i över ett halvår. Vi hann bli vänner.
Det är nästan oundvikligt när man är så tätt involverad.
Det beslutades att kvinnan skulle skickas hem till Bulgarien men -
hon försvann. Hon kom fram till Bulgarien och försvann.
Det berodde på att Cyperns regering inte hade -
säkerställt att någon i mottagarlandet mötte henne, -
såg till hennes säkerhet och garanterade ett skyddat boende.
Då undrar man om det är någon mening med det hela.
Man har hjälpt någon under en tid och får veta att hon sålts igen.
Hur har du... Du är kristen i hjärtat och tror på Gud.
Du har sett det som Bibeln kallar för att "falla i synd" och -
det är en syndig värld. Hur har din tro påverkats av processen?
Ibland undrar jag varför allt detta får ske.
Var är Gud? Vad är det för Gud som tillåter detta?
Å andra sidan har jag konstaterat att det är fel fråga.
Snarare bör vi fråga var Guds människor är.
Varför ingen... Varför gör kristna inget?
Varför låter vi det ske? Varför säger ingen något?
Jag har börjat efterlysa de kristnas ansvar.
Vi är hitsända. Gud använder de kristna.
Vår uppgift är att göra världen för egen del till en bättre plats.
- Alltså vårt ansvar. - Ja.
Jag vet inte om du varit med om det men -
ibland när man ser filmer eller dokumentärer om slaveri, -
eller om Nazityskland, så uppstår frågan: -
"Varför gjorde ingen något?"
Varför tillät de det?
Att en liten klick fick så stor makt.
Alla bara lydde order och folk visste. Jag läste precis om -
en händelse då folk visste att tåget som alltid passerar en viss tid...
Det hördes skrik därifrån. Det var en lägertransport.
Då började folk sätta på musik på hög volym vid den tiden -
för att slippa höra skriken. Och det vi pratar om...
Jag tycker det är något som påminner om detta.
Kommande generationer, förutsatt att det blir några och att -
världen förbättras. De kommer att fråga: -
"Varför i hela friden gjorde de inget? Varför höll de kristna tyst?"
Visst fanns det några i Nazityskland och slaveriet avskaffades -
av en kristen man. Men... Det är väl precis vad du pratar om.
Ansvaret och att komma till insikt om det.
Ja. Men när det gäller människo- handel tror jag att en stor orsak, -
som i våra församlingar är helt tabu, är att många kristna -
inte vill göra något för att de är en del av problemet.
Som jag redan nämnde: om man ser på porr så är man en del av -
maskineriet bakom människohandeln. Då är det svårt att agera.
Du spelar på sätt och vis dubbla roller.
Det känns jobbigt att sluta här men vi kommer att -
prata mer om det problemet i ett annat program med dig.
Vi duckar inte men tiden är slut. Tack Pia Rendic och massor av -
välsignelse till ditt och även din mans och din familjs arbete.
Tack.
Kära vänner. Jag har läst den här boken och den är omskakande.
Men den är det på rätt sätt. Den manar även kristna till bättring.
Särskilt oss kristna män. Jag rekommenderar den till -
alla kristna män för den belyser mycket sådant som vi med vårt -
snäva perspektiv aldrig tänker på.
Temat var tufft den här gången men minns att Gud kallar oss -
att arbeta. Han är även hoppets Gud som uträttar saker.
Vi återkommer med Pia Rendic i ett annat program.
Gud välsigne dig och din vecka. Vi håller ögonen öppna, gör vår del -
genom Guds barmhärtighet. Vi ses igen i Café Bibeln.
Stöd Himlen TV7! I Sverige: Korsets stöd, PG 97572-2
Swisha din gåva till 123 677 9300
Översättning: Marita Bäckvall Himlen TV7