CAFÈ BIBELN
Välkommen till Café Bibeln. I dag återvänder vi till -
rötterna, till den innersta kärnan: hur du finner Jesus i Bibeln.
Jesus som är Bibelns kung, kärna och hjärta, dess allt.
Min gäst är välbekant. Välkommen Pasi Turunen.
Tack. Trevligt med ett bekant ansikte även för mig.
Du är teolog och journalist som jag -
och vi har nyligen tillsammans gjort ett radioprogram i tio delar som -
heter "Jeesus, ennustusten Kristus" ("Jesus, profetiornas Kristus") -
där vi går igenom hur man -
hittar Jesus i hela Bibeln.
Och det ska vi prata om nu också.
Jag måste säga att det var ett av de mest engagerande -
inspelningsprojekt jag gjort på länge. Ja just den här!
För vi gick rakt in i kärnan och sökte efter Jesus i Guds Ord.
Jag är fortfarande alldeles till mig.
Samma här. Det är ett så speciellt ämne, helt outtömligt.
Även efter publiceringen för några veckor sedan hittade jag ett...
- Ännu mer? - ...ställe till som jag vill läsa upp.
De sista två verserna i Apostlagärningarna.
"I två hela år bodde Paulus i den bostad som han hade hyrt, -
och han tog emot alla som kom till honom."
Det låter ju helt... Paulus bodde där när han blivit äldre.
- En biblisk hyresgäst. - Ja.
Där tillbringade han dagarna. Men vad gjorde han?
Den sista versen: "Han predikade Guds rike och undervisade med -
stor frimodighet om Herren Jesus Kristus utan att bli hindrad."
Och det ytterst intressanta här -
hittar man om man bara backar lite.
Hela boken slutar ju med att han predikar om Jesus.
Men i kapitel 23 står det ännu mer konkret: -
"Från morgon till kväll förklarade han för dem och -
vittnade om Guds rike och -
försökte övertyga dem om Jesus -
utifrån både Mose lag och profeterna."
Så det Paulus gjorde under sina sista år i sin hyresbostad var -
att gå igenom Bibelns röda tråd och lyfta fram Jesus, -
profetiornas Kristus, i Moses, i profeterna, i hela Gamla Testamentet.
Precis. Det är också intressant därför att -
Lukas avslutar Apostlagärningarna på samma sätt som sitt evangelium.
För precis som vår serie utgår från Lukasevangeliets sista kapitel -
där vandrarna på Emmausvägen möter den uppståndne Frälsaren -
och inte känner igen Honom förrän Han förklarar Skrifter för dem.
I Luk 24:25 står det: "Då sade han till dem: 'Så tröga ni är -
i tanke och hjärta till att tro på allt som profeterna har sagt!
Måste inte Messias lida det här för att sedan gå in i sin härlighet?'
Och han började med Mose och alla profeterna och förklarade för dem -
vad det stod om honom i alla Skrifterna."
Och i vers 44 där Jesus uppstått, säger Han till lärjungarna: -
"'Detta är vad jag sade till er medan jag ännu var hos er: -
Allt måste uppfyllas som är skrivet om mig -
i Mose lag, profeterna och psalmerna.'
Sedan öppnade han deras sinnen så att de förstod Skrifterna."
Det var Jesus som började och visade -
att man måste hitta Honom i alla Skrifterna.
Paulus fortsätter i samma spår.
Och Lukas avslutar sitt evangelium på samma sätt som Apg.
Det visar att den Helige Ande har velat understryka detta.
Att när vi läser Heliga Skrifter -
måste vi gå med Jesus på Emmausvägen och -
vara tillsammans med Paulus och hitta Kristus i alla Skrifter.
Det är oerhört viktigt det du säger. Då när Bibeln kom till -
existerade ju inte trycktekniken. Man kunde inte skriva kursivt, -
med fetstil, stryka under eller använda andra tecken.
Så hur strök man under? Genom upprepningar.
Så när Lukas upprepar systematiskt och använder exakt samma uttryck -
"från Moses till profeterna", då förklarar han Jesus.
Det är som: "Hallå, märker ni att detta är viktigt?"
Det är Bibelns grundprincip som Moses och Jesus hänvisar till -
om två eller tre vittnesutsagor. Därför återger Lukas -
Paulus omvändelse nästan likadant tre gånger i Apostlagärningarna.
Även där understryks att här sker något viktigt.
Och när man utvidgar det hela kan någon säga: "Okej, Lukas tyckte -
det var så viktigt att han strök under det. Det kan jag tro på."
Men det är inte bara Lukas. Utan alla författarna.
Det är så märkligt. Vi kan titta i Nya Testamentet på Matteus.
Han gör det i första kapitlet, första versen.
Man hinner inte läsa NT i tio sekunder innan det kommer en redogörelse -
för vad hela boken handlar om: "Detta är..." Alltså Matt 1:1.
"Detta är berättelsen om Jesus Kristus, Davids son, Abrahams son."
Alltså Jesus som är Davids son - tusen år bakåt -
och Abrahams son - två tusen år bakåt.
Som förankringar bakåt, i Israels heliga historia som Gud väglett, -
i dessa personer och löftena de givits.
Något som också är högintressant -
är att det står "släkttavla". Det är ju ett ord som -
kastar oss direkt tillbaka till första början.
Alltså till skapelseberättelsen. Det är en genesis-bok.
Skapelseberättelsen kallas för genesis och här används samma ord.
Det är en ny början.
I 1 Mos finns flera släkttavlor men det upprepas också att -
det är berättelsen... Ett ögonblick så ska jag ta fram det.
Här står det: "Detta är himlens och jordens fortsatta historia -
sedan de skapats..." 1 Mos 2:4.
Det är alltså berättelsen om skapelsen.
I en äldre, finsk bibelöversättning -
står det "Jesu födelsebok" i Matt 1:1.
Nu står det släkttavla. Men det finns flera sådana släkttavlor.
- Den nya skapelsen börjar med Jesus.
Man ser vilket djup Bibeln har. Det betyder också...
Jag är fortfarande på Matt 1:1.
Varje gång släkttavlor nämns i Gamla Testamentet, -
då börjar något nytt. Det börjar med skapelse.
Det betyder att Gud skapar något alldeles nytt - i Kristus.
- Det berättar Matteus om. - Ja, Jesus är en ny skapelse.
Guds nya skapelsegärning börjar och vi är kallade in i den.
Hans ankomst var en försmak av Guds rike.
Som Jesus sade: "Guds rike är nära". Det är närvarande i Honom.
Det har ännu inte tagit över den gamla skapelsen men -
i Honom har riket börjat röra på sig och uppenbarats.
Själv har jag, precis som du, aktivt under 15 år -
hållit seminarier i över 150 församlingar om -
Bibelns rätta tolkning och förståelse. Och -
något jag vill säga är att det är precis så här -
apostlarna och Jesus själva lär oss att läsa Bibeln.
- Precis. - Leta alltid efter Kristus.
Gör inte om Bibeln till någon annan bok som lär ut något helt annat.
Kom i håg att Bibelns hjärta och kärna är Kristus.
Den tidiga församlingens hjärta klappade för tanken att -
i Jesus har vi nu kommit till en punkt då Guds löften som profeterna...
Som i Johannesevangeliet...
Om jag nu får citera Bibeln i Café Bibeln.
I Joh 1 diskuterar Filippus och Natanael.
Vers 45: "Filippus fann Natanael och sade till honom: 'Vi har funnit -
honom som Mose skrev om i lagen och som profeterna skrev om...'"
Det är inte bara en evangelist som påpekar: "Tänk noga på -
hur ni läser Skriften", utan det judiska folket levde -
under årtusenden i förväntan. Profeterna förnyade budskapet om -
att Messias kommer som Gud lovat. Frälsningen är på väg.
Nu hade de slutligen hittat den som Skrifterna talar om.
Här finns hela Gamla Testamentets kärna i Jesus Kristus.
Stället du läste i Lukasevangeliet, slutar ju också med: -
"Sedan öppnade han deras sinnen så att de förstod Skrifterna."
Många säger att Bibeln är svår att förstå.
Det är den, tills du läser den med utgångspunkt -
från Kristus och letar upp Kristus.
Han är som helhetsbilden genom vilken vi förstår Skrifterna.
Han är den förklarande nyckeln som löser gåtan -
om vad Skrifterna egentligen handlar om.
Och det var nog också så att för Gamla Testamentets folk -
och för Jesu samtida, var Messias en hemlighet.
För de hade ännu inte fått nyckeln till allt.
De såg antydningar här och var -
men som vi vet hade judendomen ingen -
tydlig, enhetlig uppfattning om hurdan Messias är.
När Jesus kom gav Han dem nyckeln och de insåg plötsligt: -
"Just det! Det är det här det handlar om."
Återigen, precis som det står i Johannesevangeliet, -
när Jesus talade om sin kropp som ett tempel -
så förstod lärjungarna inte men efter uppståndelsen mindes de -
att Han sagt det. Så i Jesus går allt ihop.
Han är slutstenen eller hörnstenen. Han förenar allt. Även Skrifterna.
Det är som att lägga pussel. När man kommit över en viss tröskel -
fattar man. "Aha, så ser bilden ut som jag håller på att pussla ihop."
Och då börjar bilden klarna allt snabbare.
Bitarna ligger på bordet. Där är en bit himmel och en bit gräs.
Du vet hur hela bilden ska se ut. Du behöver en förlaga -
att följa och i det här fallet är det Jesus.
Och om man gör som vi gjorde på gymnasiet -
mot en kompis som var pusselfantast. Vi köpte ett enormt stort och -
invecklat pussel och bytte ut locket på lådan.
Å vad han kämpade! Han trodde att han var duktig men lyckades inte.
Jag minns så tydligt detta bus vi gjorde.
Men också för att så många bröder och systrar -
försöker få ihop Bibeln som ett pussel -
genom att lägga bitar här och där. Det finns så otroligt många.
Det finns psalmer, visdomsord, ordspråk, Predikaren och så vidare.
Och där finns omfattande historieböcker.
De försöker lägga ihop allt. "Vad betyder allt detta?"
Och så fördjupar de sig i någon enskild lära.
Men det är först i Kristus förhänget dras undan och vi kan se.
"Deras sinnen öppnade sig."
Jag vill haka på en tanke i det du sade nyss.
Är locket fel vet du inte hur pusslet ska se ut -
så du lägger det fel. Många kristna tror att -
deras eget andliga liv fungerar på samma sätt och -
de kan knyta lösryckta bibelverser till sina olika erfarenheter.
Men det är inte vad som menas med "bibliskhet".
Bibliskhet är att ha en korrekt bild av helheten och -
spegla sitt eget kristna liv i den -
som en del av den stora berättelsen.
Inte bara titta på om en enskild vers säger si eller så.
Och har man inte hittat Kristus i alla skrifter, -
som en röd tråd från Genesis till Uppenbarelseboken -
hittar Jesus i Moses, profeterna, psalmerna och Nya Testamentet.
Det gamla förbundet var ju en "skugga" -
av det nya som var dess själva väsen, så de hör ihop.
Då kan uppfattningen om vad som är bibliskt, lätt förvrängas.
- Just det. - Man behöver en samlande kärna: Jesus.
Och det leder till att människor får ångest -
när en säger att "detta är bibliskt" men andra säger något annat.
Folk blir förvirrade. "Vad är bibliskt egentligen?"
Frustrerade ger de upp. "Man blir inte klok på det."
Så söker de sig till något inre, "personligt Ord" -
när de inte förstår Bibelns Ord. Och all denna ångest, -
jag höll på att säga försvinner, men jag måste ju ändå -
själv lägga pusslet. Men jag har rätt bild att gå efter.
Jag vet hur bitarna hänger ihop när jag fattar att Kristus är -
både Gamla och Nya Testamentets centrum.
Han förutspås i GT, väntas på och beskrivs som en skugga.
Så kliver Han fram som en lysande sol i Nya Testamentet.
- Precis så är det.
- När vi bläddrar genom böckerna är det helt otroligt.
Det finns ingen bok där detta inte nämns.
- Det kommer fram på olika sätt. Genom profetior men ofta -
även genom olika typologiska -
vad är ett annat ord för det?
Typer, förebilder! Genom förebilder.
Precis. Jag stötte nyligen på ett ställe där Paulus, -
i slutet av sitt första brev, Rom 16:25, -
skriver så här: "Gud har makt att styrka er genom mitt evangelium -
och förkunnelsen om Jesus Kristus. Han har avslöjat den hemlighet..." -
Det du precis pratade om. "...som i oändliga tider varit dold -
men som nu har uppenbarats och gjorts känd -
genom profetiska Skrifter på den evige Gudens befallning -
för att föra alla folk till trons lydnad. Han är den ende -
vise Guden, och hans är äran genom Jesus Kristus i evighet."
Återigen dessa Skrifter och deras hemlighet, som är Kristus.
Så avslutar Paulus hela sitt mäktiga Romarbrev -
som för övrigt redan från början, -
redan i tredje versen läser man: -
"Evangeliet..." som Paulus förkunnar -
"Evangeliet handlar om hans Son, -
som till sin mänskliga natur är född av Davids ätt..."
Det återknyter igen till Davids löfte.
Talar vi om de förebilder vi går igenom i undervisningsserien -
så minns många säkert berättelsen om Josef.
Hur hans egna bröder säljer honom. Han hamnar i fångenskap -
men upphöjs och får styra över hela Egypten som Faraos andreman.
Det är en mäktig bild av Jesu historia i praktiken.
Hans nedsänkning och upphöjning. - Precis.
Tar vi berättelsen om Noa så har jag alltid fascinerats av -
att hela hans släkt räddades.
Inte på grund av egen rättfärdighet utan för att Gud hade -
benådat Noa. Först sägs det att Gud benådade Noa, -
först därefter att Noa var "from och fullkomlig bland sina samtida".
Först kom Guds nåd, sedan Noas egenskaper.
Men för Noas skull räddades även hans släkt.
Alltså på grund av en människa. Precis som vi räddas genom Kristus.
Inte genom våra egna gärningar utan genom nåden vi ges i Kristus.
Alla som var relaterade till Noa räddades.
- Ja. - Och...
- Hela skapelsen. Djuren gick in i Arken. Det blev en ny skapelse.
Precis. På grund av honom. Sedan när jag läser... Och detta är -
ett exempel på hur sättet att läsa Bibeln, -
genom att leta efter Kristus och utgå från Honom, -
hjälper oss att reda ut även svåra ställen.
Ett svårt ställe har för mig alltid varit -
1 Mos 22, Gud prövar Abraham.
Det tillhör inte de lättaste bibelställena.
Abraham har blivit lovad en son -
genom vilken hela världen ska bli välsignad.
Han har väntat länge och så får han sonen.
Då säger Gud: "Ta din son Isak, din ende son som du älskar, -
och gå till Moria land och offra honom där som brännoffer -
på ett berg som jag ska visa dig." Det är helt obegripligt.
Hur kan Gud ge en sådan befallning?
Om vi nu tänker på hur det relaterar till Kristus -
måste man förstå att Isak, som skulle offras, -
inte var någon bebis. Han kan ha varit 30 år.
16-30 år, fullvuxen. Han kan alltså hindra sin gamle far.
Men han accepterar det. De har tillsammans...
Texten understryker att de "vandrade tillsammans".
Och Abraham säger åt tjänarna att vänta för "vi kommer tillbaka".
Nu börjar det klarna. Om du utgår från Kristus, -
på samma sätt som Isak vandrar och Abraham låter honom bära veden, -
tar Jesus korset och bär tills Han kollapsar.
Han går frivilligt, accepterar Faderns vilja.
Precis som Isak, som vuxen man, vandrar med och underkastar sig -
sin fars och ytterst den himmelske Faderns vilja.
Det är en otroligt stark bild av -
hur Kristus vandrar den vägen för vår skull.
Och när änglarna stoppar Abraham: -
"Rör inte pojken, det var aldrig meningen" -
är det fortfarande en stark passus -
men mycket begripligare genom Kristus när man fattar -
att det egentliga offret görs av Gud.
"Se, Guds Lamm som tar bort världens synd!" -
säger Johannes och syftar direkt på dessa händelser.
Även dessa svåra ställen klarnar.
Ett oerhört viktigt bibelställe, tycker jag.
Jag fäste mig speciellt vid det när vi gjorde programmen -
för det klargjorde att när vi går igenom Skrifterna -
är det inte bara ett teoretiskt sökande efter -
vilka förebilder Jesus kan ge utan vi ser att här finns -
ett enormt tröstande budskap från Gud.
Att någon gång kommer meningen med -
även de smärtsammaste händelserna i våra liv -
att klarna genom Kristus.
Den händelsen är svår att förstå om vi inte -
läser Johannesevangeliet och Hebréerbrevet som -
direkt pekar på att detta är en förebild av -
hur Jesu överlämnar sig.
Att Abraham återfick Isak syftar på uppståndelsen.
På samma sätt kan och bör vi, vid svåra lägen i våra egna liv, -
granska dem utifrån Kristus.
Så inte bara Skrifterna öppnas med hjälp av "Jesus-nyckeln" -
utan hela vårt liv får en ny mening och nytt innehåll -
när vi inser att Jesus är den klargörande faktorn för allt.
Exakt så. En väldigt bra betoning. Vi har ett par minuter kvar.
Vi går till slutet i Bibeln. Det märkvärdiga är att -
detta saknas ingenstans. Folk klagar ibland på -
att Uppenbarelseboken är svår.
"Där finns olika varelser. Hur ska jag förstå den?"
Man förstår den genom Kristus. I slutet av den, vad står det där?
"Jag, Jesus, har sänt min ängel för att vittna om allt detta -
för er i församlingarna. Jag är Davids rotskott och ättling, -
den klara morgonstjärnan."
Det vimlar av gammaltestamentliga nyckelbegrepp.
Och i absolut sista versen: "Herren Jesu nåd vare med alla."
Amen. Bibeln börjar med orden "i begynnelsen" och slutar med "amen".
Ett sådant fantastiskt budskap.
Och Paulus sammanfattar med -
"Han är alltings upphov, Han är alltings amen."
- Ja, så var det. - Så var det, den här gången.
Om du, kära tittare, är intresserad -
så kan den här vara till hjälp.
Som sagt, gjorde jag och Pasi Turunen serien -
"Jeesus, ennustusten Kristus" som kan beställas -
till exempel på www.nettikirjakauppa.com.
Där kan du beställa serien och lyssna i lugn och ro.
Än en gång, tack för att du medverkade. - Tack.
Vi fortsätter att gräva fram Jesus ur Bibeln.
- Även för våra egna själars skull. - Det gör vi. Tack.
Tack till er, kära tittare. Gud välsigne er vecka. Vi ses igen.
Stöd Himlen TV7! I Sverige: Korsets stöd, BG 760-2014
Swisha din gåva till 123 677 9300
Stöd Himlen TV7! I Finland: Ring 0600 10070 (10,01 EUR + lna)
FI40 1112 3000 3427 89, ref 8507 Mottagare: Ristin Tuki ry
Översättning: Marita Hallgren Himlen TV7