Tere tulemast Piiblikohvikusse!
Täna räägime nendest vendadest-õdedest,
keda maailmas taga kiusatakse ja kes maksavad oma usu
ja ustavuse eest Jeesusele ja Jumala Sõnale kõrgemat hinda
kui meie siin Põhjamaades.
Stuudios on Aki Miettinen. Tere tulemast! - Aitäh.
Oled Stefanose Misjoni juhatuse esimees.
Stefanose Misjon sai 2013. a 40-aastaseks.
Nüüd olete 42-aastased.
Tahate veidi oma nime muuta.
Uueks nimeks saab Märtrite Hääl Soome.
Millega Märtrite Hääl seotud on?
Rahvusvahelise organisatsiooni nimi on Voice of the Martyrs.
Märtrite Hääl nimena
kirjeldab paremini meie missiooni:
Anda hääl neile, kelle häält muidu ei kuulda.
Oleme osa rahvusvahelisest perest, mille rajas Richard Wurmbrand,
ja kuhu kuuluvad allorganisatsioonid
23 erinevas riigis.
Katusorganisatsiooniks on International Christian Association.
Kord aastas koguneme uurima
tagakiusu olukorda maailmas
ja teeme mitmes vallas koostööd.
Kui mõni noorem inimene ei tea,
siis Richard Wurmbrand oli NSVL-s vangis olnud Rumeenia pastor,
kes Soomeski kõnelemas käis. - Käis jah.
1970. aastate algus oli soomestamise aeg.
Oldi väga ettevaatlikud
ja Wurmbrand ei saanud luba kirikuis kõneleda. - Kas Soomes?
Jah, kuna kommunistlik NSVL kiusas kristlasi taga.
Kristlus oli põranda all.
Õigeusu Kirik on alati tegutsenud, ka kommunismi ajal.
Kui neid võita ei saa, siis liitu nendega, mõistis Stalin,
ja nad said tegevust jätkata.
Evangeelne kristlus oli põranda all, kui NSVL kommunistlik oli.
Praeguste ajalooteadmiste põhjal teame,
et tolle aja suurimad kristlaste tagakiusajad
olid kommunistlikud riigid.
Selle kohta on tehtud palju uurimusi ja teame,
et ca 100 miljonit inimest maksis kommunismi tõttu oma eluga.
Vaadates praegust olukorda maailmas,
tundub, et viimastel aastatel
on kristlaste tagakiusamine taas oluliselt kasvama hakanud.
Kas mul on õigus, kui ütlen,
et see laieneb, kuid muutub ka tooremaks?
Tehakse hirmutegusid laste ja naiste vastu.
ISISe tõttu näeme isegi hukkamisi.
Sul on täiesti õigus.
Võime öelda, et tagakius on ulatuslikum
kui kunagi inimkonna või kristluse ajaloos.
See on ka tooremaks muutunud. Mainisid ISISt,
võime mainida ka Boko Harami,
mis tegutseb Nigeerias ja naabermaades.
Tagakius on kahjuks tõesti toorem ja laieneb.
Boko Haram ja ISIS on mõlemad radikaalsed islamirühmitused.
Kas islam on üks tagakiusajaid?
Võib öelda küll, et islam on hetkel suurim tagakiusaja.
Kui vaadata ajalugu,
siis kui islam kuskil maad võtab
ja levib 20-25% rahvastiku seas,
tekib selline efekt,
et nad hakkavad teistesse uskudesse agressiivselt ja tagakiusuga suhtuma.
Siis nõuavad nad juba seadusandlust
oma usu praktiseerimiseks.
Sellel asjal on kaks külge.
Me ei istu siin ega väida, et moslemid teistest halvemad on
ega väida, et kõik islamiusulised teisi taga kiusavad.
Kuid sellest peame tohtima rääkida,
et praegused halvimad äärmusrühmitused
on islamiliikumised,
mitte lihtsalt mingid neutraalsed äärmusliikumised.
Jah. Islam pole homogeenne, nagu kristluski.
On hea rõhutada, et on häid ja halbu moslemeid,
nagu on ka häid ja halbu kristlasi ning häid ja halbu juute.
Selle halbusega pean silmas
meie inimlikku loomust usust või uskmatusest hoolimata.
See lihtsalt on nii.
Kahjuks need äärmusliikumised islamis
ja ka poliitikas ning miks mitte ka kristluses
või hinduismis või budismis
toovad alati kaasa moonutusi,
mis ilmnevad vägivallana.
Äärmuslikel juhtumitel ka
teiseusuliste või teisitimõtlejate tapmise ja piinamisena.
Leebematel puhkudel esineb diskrimineerimist,
vara konfiskeerimist, õppimise mitte lubamist jne.
Kui räägime tagakiusamisest,
ei tähenda see üksnes elu kaotamist,
vaid piiratakse näiteks ka usu- ja usu väljendamise vabadust.
Nii see on.
Näiteks püha sõja, džihaadi mõiste, ei tähenda üksnes tapmist.
Arvatakse, et see on vaid sõda.
Džihaad hõlmab kõiki valdkondi.
Nigeerias vallutab see poliitikat, ärimaailma
ja haridust, ehk hõlmab kõiki ühiskonnasfääre.
Džihaad on tervikmõiste.
See püüab kõigi nende kanalite kaudu ühiskonda islamiseerida.
On sul mõni vastus sellele,
et kui mõtleme uskumatule,
pimedale vaenule ja toorusele
laste ja naiste suhtes,
siis märkimisväärselt suur osa ohvreist on kristlased?
On muidugi teisigi, ja kedagi ei tohiks taga kiusata.
Millest johtub sinu meelest see kummaline vaikus,
kui nii võib öelda?
Sellest ei kirjuta ajalehed ega tehta telesaateid,
rääkimata rahvusvahelisest reaktsioonist
ja inimestest tänavail.
Viimati tuli rahvas spontaanselt tänavale
mingi Iisraeli laeva pärast, ja sedagi vääras valguses.
Kuid rahvusvahelist reaktsiooni pole,
kuigi naised ja lapsed kannatavad pimedat vägivalda. Miks?
Võime üksnes oletada.
Kui räägime islamiäärmuslaste tagakiusust,
on alati tegemist
majandus- või riigipoliitilise küsimusega.
Alati, kui on mängus raha,
ja kristlaste tagakiusamine on ka inimõigusteema,
võtab raha alati esikoha.
See on meie aja suur faktor, mis kõik vaigistab.
Hetkel elame maailmas,
kus oleme vägagi sõltuvad araabiamaailma naftast,
kuigi see balanss on muutumas.
See on üks põhjuseid, miks rahvusvaheline kogukond
pole Boko Haramile ja ISISele reageerinud.
Aga see, et kristlased,
kelle Piibel ütleb, et kui kannatab üks ihuliige,
kannatab kogu Ihu, siis miks meie vait oleme?
Sellele ma seletust ei leia.
Võime alati midagi seletada.
Poliitikud on poliitikud, ärimehed on ärimehed.
Oleme siin Läänes ja Soomes kristlased.
Ja meie vaikime tagakiusu suhtes.
Selle teema avalikustamine
ja sellega kogudusse jõudmine pole iseenesestmõistetav.
Üks selgitus on see,
et kui mul on õnnestunud neid maid külastada,
Nigeerias olin mullu kolm korda,
siis moodustavad nad nii võimsa positiivse peegli,
et tunnen end iga kord siia naastes viletsa krantsina,
kuna seal esitatakse tugev väljakutse minu usu stiilile,
minu kristlikule usuelule.
Viimasel korral
kohtusin Nigeerias Josi linnas
viie Boko Harami laagrist põgenenud tüdrukuga.
Küsitlesin üht 19-aastast tüdrukut,
kelle bussi Boko Haram oli peatanud,
ja kes nägi, kuidas päid matšeetega maha löödi,
kuna Boko Haram säästab väidetavalt kuule.
Ta viidi Boko Harami laagrisse, kust tal õnnestus põgeneda.
Küsisin, kas ta on suutnud andeks anda?
Ta vastas, et Jumala armu abil on ta andeks andnud.
"Kui ma poleks seda suutnud, oleks Boko Haram võitnud."
Hämmastusin, kui vägeva tarkuse
oli Kristus usu kaudu sellesse tüdrukusse istutanud.
Kas olin seal õpetamas või õppimas? Naasin nagu õpipoisina.
19-aastasel nii suur elutarkus! Ja mida ta oli kogenud!
Mina pole kunagi näinud,
et kellelgi minu silme all pea maha löödaks.
Ta nägi, kuidas seal teeveerel paljudel pead maha löödi.
Kui see tüdruk ütles, et muidu oleks Boko Haram võitnud,
siis see on tõepoolest tark ja sügav mõte.
Seda viha ja tagakiusu
ei võideta lõpuks relvastatud vastupanuga,
kuigi vahel on sedagi vaja. Kui selline tappev vägi
su linna peale tungib, pead ju seda kaitsma.
Kuid lõpuks ei võideta viha selliste relvadega.
Ei, vaid armastusega.
Muidu oleks Nigeeria olnud aastaid kodusõja haardeis,
kui kristlased oleksid relvad haaranud.
Neil on seni veel õnnestunud relvi mitte haarata.
Nad püüavad neis oludes hakkama saada.
Islamistlikust Põhja-Nigeeriast
põgenetakse lõunasse. Kuid mitte kõik.
See on nagu algkoguduse ajal, mil oli kolme tüüpi usklikke.
Ühed lähevad kompromissile.
Võime vaadata näiteks Indiat, kus riigivõim,
hindu äärmuslaste valitsus, on hakanud kristlasi taga kiusama.
Nad tahavad, et 20 aasta pärast poleks Indias enam ühtki kristlast.
Seal lähevad mõned kompromissile
ja lasevad isikutunnistusele 'usu' lahtrisse kirjutada hindu,
et mitte tööd kaotada. Märge 'kristlane' tekitaks raskusi.
On neid, kes ei tee kompromissi, vaid jäävad paigale.
Kolmas rühm põgeneb.
Nii oli see ka esimese tagakiusu ajal.
Tollalgi olid need kolm tüüpi olemas.
Mõistan väga hästi su juttu, et Soome naastes
võib tunda end viletsa krantsina.
Kohtumised nende inimestega on väga kõnekad.
Kui vahel netis ja mujal nende intervjuusid kuuleb,
on seegi väga kõnekas.
Nad on tõesti suutnud andestada.
Nad ei vasta viha, vaid armastuse ja Jeesuse evangeeliumiga.
See on tõesti uskumatu. Ja veel nende julgus!
Need, kes kompromisse ei tee.
Nad käivad tunnistamas isegi mošeedes.
Näiteks Iraagi ja Iraanis
lähevad endised moslemid pärast pöördumist mošeedesse
Jeesusest rääkima.
Seejärel saadetakse neile nö kuul ümbrikus
ehk tapmisähvardus ja nad ei põgene.
Selles mõttes on nad tõesti meile eeskujuks.
Võiksime sinuga pikalt vestelda.
Tagakiusajaiks pole üksnes islamiäärmuslased,
vaid ka riigid, näiteks India, Põhja-Korea või Hiina.
Riik võib taga kiusata.
On ka kirikuid, kes taga kiusavad.
Katoliiklased on ajaloos taga kiusanud.
Praegu kiusab Kopti Kirik Eritreas evangeelseid kristlasi.
Nii see kahjuks on.
Kui evangeelne liikumine seal selle sajandi algul kasvama hakkas,
ütles Kopti Kirik riigivõimule,
et evangeelsed usklikud on Lääne agendid.
Nii sattusid sajad pastorid sõjaväevanglaisse,
milleks olid konteinerid kõrbes.
See on kohutav koht - 45 kraadi kuuma päeval,
ja öösel külmakraadid.
Ja õhu tarbeks oli konteinerisse väike auk tehtud,
et nad sinna ära ei lämbuks.
Kord päevas said nad väljas käia, nii et, kujutle, mis elu neil oli.
Kui vaatame ajaloos Kolumbiat,
kus on hetkel 6 miljonit riigisisest põgenikku,
siis enamik neist on kristlased
või evangeelsesse usku pöördunud.
Evangeelseks hakanud indiaanlased pagendatakse oma territooriumidelt,
nii et nad on sunnitud viletsais oludes põgenikena elama.
1947-1967 tappis Katoliku Kirik seal miljoneid evangeelseid usklikke.
Tänaseni ei pääse sinna riiki
evangeelse misjonäri staatusega.
See on hämmastav.
See on siis kristlaste tagakiusamine kristlaste poolt.
Nii see on.
See on haav Kristuse Ihus,
et oleme oma õpetusstruktuuridega eri uskkondadesse jagunenud,
ja unustanud, et Kristus pole õpetus vaid isik.
Ülestõusnud Jumala Poeg, kes meid tänagi end järgima kutsub.
Ta on elav eeskuju. - Räägime veidi sellest järgimisest.
Kui mõelda, mida Piibel räägib, ja kui Piiblit lugeda,
öeldakse seal otse, et teid kiusatakse taga.
Jah. Võrdleme seda meiega.
Ütleksin julgelt,
et kui vaadata Piibli mudelit tõelisest jüngerlusest,
mille Jeesus meile piiritleb,
siis kuidas saame tõelised jüngrid olla?
Kui tsiteerida Bonhoeferit, siis tema ütles,
et Jumala lapseks olemine on tasuta kingitus,
aga jüngerlus maksab kogu su elu.
Meil siin Põhjalas, ja üldse Läänes,
rikastes post-kristlikes maades,
on jüngerlus ja sellega seostuv kannatusteoloogia
täiesti kadunud. Seda ei õpetata.
See on niivõrd radikaalne.
See maksab kogu elu.
Salga ennast!,
on midagi muud, kui endale midagi mitte lubada.
Taseme vahe on kui öö ja päev.
Järgida Teda teadlikult surma.
Võtta vabatahtlikult oma rist ei tähenda koorma kandmist.
See tähendab, et läheme iga päev Kristusega surema.
Sureme iseendale selleks, et teised meie surma kaudu elu saaksid.
Seepärast väidaksin siin julgelt,
et me ei saa olla Jeesuse tõelised jüngrid
ning elada samal ajal selle maailma tarbimiskultuuri
ja postmodernistliku kultuuri tingimuste ja väärtuste järgi.
Siit lähtub järgmine väide: Kui hakkame elama
tõeliste Jumala riigi kodanikena, Kristuse jüngritena,
tõeliselt seda mudelit järgides,
nagu Paulus ütleb:
"Nüüd ei ela enam mina, vaid Kristus, kes minus elab",
satuksime Soomeski mingisuguse tagakiusamise alla.
Meid kindlasti veel ei tapetaks,
kuid ilmselt diskrimineeritaks,
ja diskrimineerijad oleksid religioossed inimesed.
Tänapäeval piisab sellestki,
kui avalikkuses oma väärtustest rääkida.
Seegi viib diskrimineeriva kohtlemiseni.
Kui mõelda näiteks mõningaile avaliku elu tegelastele,
keda Soomeski halvasti koheldakse oma kristliku usu tunnistamise eest.
Jah. Kuid see,
mis minus sügavat muret tekitab, on see,
et me ei taha ühendada Jeesuse järgimise ja jüngerlusega kannatust.
Me ei pääse selle eest kuhugi.
See on Uues Testamendis täiesti keskne sõnum,
nii Jeesusel kui apostlite kirjades,
Paulusel ja Peetrusel.
Selleks on teid kutsutud, ütleb Peetrus.
Kannatama, mitte seetõttu, et elame halvasti,
vaid seetõttu, et elame nagu Kristus ja teeme head.
Ja Paulus ütles, et teatasime teile ette:
Teid ootavad erinevad katsumused.
Jah. Pääseme Taevariiki mitmete viletsuste kaudu.
See on kristluse moonutamine, kui anname pildi,
et usule tulles on kõik rahulik,
sa pole enam kunagi üksi ega koge enam kunagi üksindust,
oled õnnelik ja kõik läheb hästi.
Jah, kuid ütleksin sedagi,
et peaksime avama nende sõnade piibelliku tähenduse,
kuna kõik usundid lubavad rahu ja rõõmu.
Siis peab Kristuse antud rahu erinema budismi rahust
või hinduismi mediteerimisest. Kristuse rahu on midagi muud.
Kristuse toodud õnn ja rõõm
erineb selle maailma väärtuste õnnest ja rõõmust.
Jeesus ütlebki: Mina ei anna teile nagu maailm annab.
Täpselt.
Ja samas ütleb Jeesus,
et saatan on valetaja, varas, hävitaja ja tapja.
kuid mina olen tulnud, et teil oleks elu ja seda ülirohkesti.
See Uue Testamendi ja Piibli ülirohkus
tuleks samuti tänapäeva kuulajaile avada.
Paulus ütleb üsna jõuliselt,
et kui oleme pannud oma lootuse ehk usu Kristusele
üksnes selle ajastu jaoks, oleme kõigist teistest viletsamad.
Siin avaneb see,
miks inimesed neis 50 riigis, kus neid taga kiusatakse,
vastu peavad.
See ei tähenda neile midagi.
Heebrealaste 11:1 võiks ehk paremini nii tõlkida,
et usus on see, mida loodetakse, tõsi,
ja nähtamatu on nähtav.
Nemad näevad. Need väärtused
on neile teisejärgulised selle teadmise kõrval,
et kui nüüd suren, on mu sihtpunktiks igavene taevas.
Usk muutub nägemiseks.
Nagu üks Iraagi mees, kui püssimees uksele tuli.
Ta oli saanud tapmisähvardusi.
Ta ütles: Sa ei saa mind tappa.
- Mida? - Ma olen surnud. Olen ühes Kristusega risti löödud.
Ta küsis, kas võib palvetada.
"Mitte enda, vaid sinu eest, et sinagi sama kogeksid."
See püssilask jäi ära. Neil on selline julgus.
Selline usk, ja selle 19-aastase tüdruku usk,
kes Jumala armu kaudu andeks andis,
võidab vaenulikkuse ja tagakiusu.
Jah. See on ainus relv.
Vana sõjaväelasena võiksin öelda,
et haarake aga relvad ja andke tuld.
Jeesus ütles, et kes mõõga haarab, see mõõga läbi sureb.
Mäejutlus esitab meile vägeva väljakutse
tänaseski ühiskonnas, kus oma õiguste külge klammerdume.
Mäejutlus ja Jeesuse õpetus õhutab oma õigustest loobuma.
Aitäh, Aki Miettinen, meie aeg on otsakorral,
On ülitähtis, et käisid neid vendi-õdesid meenutamas.
Lisainfot teie töö kohta saab: www.marttyyrienaani.fi
Õnnistust teie ülitähtsale tööle!
Sinule samuti! Ja aitäh kutsumast!
Aitäh, head vaatajad!
Ärgem unustagem oma kannatavaid õdesid-vendi,
kuna oleme sama ihu liikmed.
See tähendaks unustada oma ema-isa, venda-õde.
Külastagem seda netilehte ja vaadakem,
mida seal teha saab, ja meenutagem neid inimesi palves
ning aidakem ka konkreetselt.
Tahaksime ju, et nemad meiegagi nii käituksid,
kui meie kord juhtub tulema.
Õnnistust sinu ellu!
Kohtumiseni nädala pärast Piiblikohvikus!
Kui soovid toetada TV7 Eesti tööd,
võid helistada annetustelefonile
900 1777 (kõne hind 7 eur).
Lisainfo: www.tv7.ee
Nii jätkub saadete tegemine
ja teisedki saavad julgustatud.
Tõlge: Monika Jaaguri