Tere tulemast Piiblikohvikusse!
Hiljuti pidid need, kes Soomes abiellu usuvad,
pettumust kogema,
kui parlament oma otsuse tegi.
Kuid me ei anna alla.
Üks, kes pole alla andnud, on minu tänane külaline.
Tere tulemast, Pasi Turunen! - Aitäh. Tore taas sinuga olla.
Tore, et sind taas siia saime.
Oled osalenud uue registeeritud ühingu rajamisel
nimega Aito Avioliitto (Tõeline Abielu). Mis see on?
Sellel on huvitav ajalugu.
Facebookis on tegutsenud mitu aastat
jyväskylälase Harri Saastamoise Facebooki grupp
"Oleme vastu sooneutraalsele abieluseadusele."
Seal taheti arutelusid pidada, infot jagada
ja hoida gruppi kursis, kuidas abieluseaduse debatt kulgeb.
Facebooki grupis hakkas tekkima mõte,
et peaks kuidagi organiseeruma.
Meil oli eelmisel aastal kaks rahulikku küünlameeleavaldust
parlamendihoone treppidel, teine neist lastekaitsepäeval,
kui õiguskomisjon hääletas abieluseaduse muudatuste asjus.
Rahval olid kaasas enda või vanemate pulmapildid,
oli küünlaid ja inimesi oli 200 - 300 vahel.
Sellest sündis mõtte organiseeruda ja tekkis grupp innukaid inimesi,
kes leidsid, et tuleb luua vastavateemaline ühing.
Olin üks neist, kes asutamiskoosolekuil osales.
Esimeheks on hetkel Jukka-Pekka Rahkonen
ja juhatuses on veel mõningaid.
Kui öelda, et me ei anna alla, vaid jätkame võitlust, kas oled nõus?
Absoluutselt. Mul tekkis tunne,
et Soomes ärkasid üsna paljud alles aasta lõpus,
kui parlament seaduse vastu võttis.
See oli kummaline protsess.
Õiguskomisjon oli sooneutraalse abieluseaduse
kaks korda tagasi lükanud.
Õiguskomisjon andis seadusele eitava hinnangu.
Parlament aga hääletas
õiguskomisjoni vähemusliikmete vastulause põhjal vastulause poolt
vastupidiselt õiguskomisjoni soovitusele seadus tagasi lükata.
Kui see läbi läks, tekkis tunne,
et üsna paljud ehmatasid, kuidas see võimalik on.
Arvan, et see on olnud märgiks kõigile soomlastele ka selle kohta,
et mingil juhul ei tohi alla anda. Asi pole veel lõpetatud.
President on seaduse allkirjastanud
ja uuritakse, kuidas see ülejäänud seadusandlust mõjutab.
See jõustuks praktikas alles 2017. a 1. märtsil.
Enne seda ei juhtu samasooliste abielupaaride puhul
selle seadusemuudatuse raames midagi.
Otsust on parlamendis nimetatud tunnete nokaudiks mõistuse üle.
Absoluutselt.
Kui lugeda õiguskomisjoni selgitust, miks seadus tuleks tagasi lükata,
on seal väga selgeid põhjendusi. Asjale on mõeldud inimõiguste,
ÜRO resolutsioonide seisukohast ja ka kuidas see lapsi mõjutab.
Vastulauses aga korrutatati mantra kombel oma juttu,
nagu poleks õiguskomisjoni kaalutlusi üldse loetud,
kuigi vastulause autorid osalesid õiguskomisjoni töös.
Midagi uut vastulauses debatti ei toodud.
Korrutati mantrat, et tegemist on võrdõiguslikkuse
ja inimõiguste küsimusega. - Täpselt.
Miks ei olnud abieluseaduse muutmine
ega saa iial olema inimõiguste küsimus?
Inimõigused puudutavad kõiki vaid seepärast, et nad on inimesed.
Võrdõiguslikkusest rääkides
peab esmalt küsima, mis ilmingust me räägime.
Võrdõiguslikkus puudutab kõiki, kuid ei tähenda,
et kõigi erinevuste erinev kohtlemine oleks diskrimineerimine
või inimõiguste rikkumine.
Kohtleme pidevalt eri asju erinevalt,
kuna me ei saa teeselda,
et kõik paari- ja inimsuhted oleksid täpselt samad.
Kolme inimese vaheline suhe
pole täpselt sama, mis mehe ja naise vaheline suhe.
Vastassooliste suhe pole sama, mis samasooliste oma.
Kui see kõik taandatakse üksnes armastusele,
nagu õiguskomisjoni vastulauses,
mille järgi samasoolistel paaridel
polevat praegu õigust sõlmida abielu armastatud inimesega.
Tekib küsimus, et kui võrdõiguslikkuse alusel
tuleb armastuse nimel abieluseadus ära muuta,
miks ei kehti sama põhimõte 3-4 inimese või lähisugulaste puhul,
kuna kõik võivad põhjendada, et armastavad teineteist.
Miks pole neil võrdset õigust abielluda?
Seepärast ei saa seda taandada vaid võrdõiguslikkuse teemale.
Abielu on spetsiifiline.
Läbi inimsuse ajaloo on see olnud mehe ja naise vaheline liit,
kuna meeste ja naiste suhtest sünnivad lapsed, tulevane põlvkond.
Sõltumata sellest, et mitte kõik mehed ja naised ei saa lapsi.
kas lastetuse või tahtmatuse tõttu.
Fakt on, et vaid mehed ja naised saavad omavahel lapsi.
Seetõttu on abielu olnud läbi aegade institutsioon,
mis ühendab mehe ja naise, et lapsel oleks oma isa ja ema.
Soome parlament tegi otsuse
ilma uurimuste ja hinnanguteta selle mõjust lastele.
Nad ei teadnud ega tea tänaseni, mis mõju sellel tegelikult on.
Kuid teame seda, et lastele on alati kahjulik,
kui nad ei saa kasvada tasakaalukas
mehe ja naise moodustatud peres.
On rohkesti aastakümneid kestnud uuringuid peresotsioloogia
ja pere struktuuri kohta.
Parim kasvukeskkond lapsele on mehe ja naise terve abielu.
See ei tähenda,
et üksik- või adoptiivvanemad oleksid halvad lapsevanemad
või ei suudaks armastada,
või et homoseksuaal ei suudaks lapse eest hoolitseda ja armastada.
Kuid see tähendab, et on olemas perestruktuur,
millel peaks olema eriline seisus just abieluna,
kuna see on lapsele parim kasvukeskkond:
mehe ja naise vaheline abielu.
Tõdesime, et see otsus oli tagasilöök,
aga kuna me ei loobu ja lähme edasi, siis millised asjad on nüüd tähtsad,
millele tuleks tulevikule mõeldes rõhuda.
Rõhutan seniräägitut - asi pole läbi. Pole vaja alla anda.
Ütleksin, et miski ei kaota kunagi mehe ja naise vahelist abielu.
See säilib, kuna see on loomulik, tõeline abieluvorm.
Võime üksnes luua kunstlikke, juriidilisi struktuure,
mis enam-vähem jäljendavad tõelist mehe-naise vahelist abielu.
Pole mingit põhjust alla anda ega tohigi alla anda.
Teiseks on meil valimised.
Ma ei taha parteipoliitikast rääkida,
kuid minu isikliku nägemuse järgi
tuleb hääletada vaid selliseid kandidaate,
kes lubavad kaitsta mehe ja naise vahelist abielu.
See tähendab parlamendi koosseisu muutmist nii,
et kui esitatakse kodanikualgatus
sooneutraalse abieluseaduse tühistamiseks,
mida meie ühenduses hetkel koostatakse,
oleks parlamendis kandidaate,
kes oleksid valmis hääletama kodanikualgatuse põhjal
sooneutraalse abielu tühistamiseks.
Seda tasub teha nüüd, enne 1.03.2017, kui seadus jõustub.
Siis algaksid samasooliste tsiviilabielud jms.
Seadust on kergem tühistada, kui see veel jõustunud pole.
On märkimisväärne, et seda tuleb teha.
Võiks arvata, et iga kristlane, kes mõistab, et saab hääletada,
teeb kindlaks, et nii tähtsas küsimuses oleks tema valitud saadikul selgus.
Hämmastust võib tekitada ehk see,
et rahval on tuhmunud abielu mõte.
Tegemist on kogu demokraatliku Soome,
kogu demokraatliku maailma, kogu inimkonna ajaloo nurgakiviga,
kui räägime abielust.
Pole tähtsamat ühsikondlikku teemat kui "Mis on abielu?".
Seepärast peaksid kristlased sellel teemal ärkama,
selle küsimuse üle mõtlema ja valimistel õigesti hääletama.
Tegeleme vahepeal ühe väärarusaama või vastulausega,
mille järgi kristlased ei peaks üldse selliste asjadega tegelema.
Nad peaksid vaid evangeeliumi kuulutama. - Mis teemadega?
Abieluga, mille Jumal seadis Piiblis mehe ja naise vahele?
See on kesksemaid piiblitõdesid,
et kui Jumal lõi inimese, lõi Ta nad meheks ja naiseks,
ja ütles, et mees loobugu emast-isast ja hoidku naise poole.
Ja Jeesus tsiteerib loomislugu Matteuse evangeeliumis.
Jeesus lisab: Ja need kaks saavad üheks lihaks.
Näeme selgelt abielu olemust.
See on kogu Jumala ilmutuse keskmes,
kui sellele kristlasena mõtleme.
Ja kui räägime mehe-naise abielust, ei räägi me vaid pulmatseremooniast.
Abielu ei seisne selles, kuidas see sõlmitakse.
Abielu pole usuline institutsioon.
Abielludes ei harrasta mees ja naine religiooni.
Abielu kuulub loomiskorra
ja inimliku, ühiskondliku elu juurde.
See on samavõrd ühiskondlik institutsioon,
kuivõrd me kristlastena mõistame, et selle kehtestas Jumal.
Kuid sellisena pole tegu usuga.
Seepärast on see tähtis küsimus nii kristlasele kui ühiskonnale.
Lähme edasi.
Kuna see on tähtis küsimus ja Piiblis keskne teema,
ja kui sellele on ratsionaalsed põhjendused,
millega pole arvestatud,
ja kuna see on lapsele parim, jätkame võitlust.
Kuidas peaks seda võitlust jätkama?
Kas tohib veidi reklaamida ühingut Aito Avioliitto? - Ikka tohib.
Lööge kaasa ühingu tegevuses! See on usu- ja poliitikaväline.
See pole ühegi koguduse, uskkonna või partei ühing.
Kõik on teretulnud, vaatamata usule.
Meie kodulehel aitoavioliitto.fi näeb, et seal on eri parteide rahvast:
demokraate, tsentriste jne.
Esimene asi oleks osaleda.
Nüüd on vaja, et kõik selles asjas ühiselt tegutseksid.
On valimised.
28. märtsil on Vantaal Heureka Keskuse auditooriumis
rahvusvaheline konverents,
kuhu tuleb kõnelema Prantsuse abieluliikumise juht.
Mis kuupäev see oli? - 28. märts. Laupäev, kell 14.
Toimumispaigaks Teaduskeskus Heureka Vantaal.
See tuleb väga huvitav.
Prantsuse abieluliikumine Manif Pour Tous
korraldas tunamullu Prantsusmaal
tohutu, sadu tuhandeid koondanud meeleavalduse
abielu kaitseks.
Mida kajastati väga vähe.
Muidugi. Võiks arvata, et on uudis, kui tänavaile tuleb ligi miljon inimest.
See näitab, et on vaja esileastumisi.
Kõnelema tuleb selle liikumise juht,
osalevad ka Poola ja Eesti liikumiste juhid
ning esineb ka Tapio Puolimatka.
Seal käivitame ka kodanikualgatuse
sooneutraalse abieluseaduse tühistamiseks.
Kui see tuleb, tasub igaühel osaleda.
Ühingu kaudu saab nimekirju,
millele suvel oma ringkonnas allkirju koguda.
See on esimene asi, mida konkreetselt teha saab.
Tegeleme sellega ka edaspidi.
See ei vaibu. Abielu ei kao kuhugi.
Vaja on nii piibliõpetust kristlastele,
korduvat põhjendamist mitte- kristlastele, miks me seda usume,
mitte üksnes Piibli, vaid ka ratsionaalsetel alustel.
Sportlastelt küsitakse alati, mis tunne nüüd on.
Mis meeleolu sul on?
Kas näed olukorda teostumise seisukohast,
et jõuaksime tagasi kohta,
kus abielu oleks õige abielu ka seadusandlikult?
See on täiesti võimalik,
kuna seadusandlus pole mingi müstika.
Uus parlament võib tühistada praeguse halva seaduse.
Tuleks unustada mõte,
et see kodanikualgatus oleks kuidagi eriskummaline.
Nii esitataksegi seadusparandusi.
Tehti halb seadus. Tuleb taastada kehtiv, hea seadus, mis määrab,
et abielu on liit mehe ja naise vahel. See tuleb taas ausse tõsta.
Kõik kirikud peavad mingil hetkel selle suhtes seisukoha võtma,
mõned on seda juba teinud.
Soome Evangeelne Luterlik Kirik peab uuesti seisukoha võtma.
See on enamjaolt säilinud.
Enamik kristlikke kirikuid on võtnud selge seisukoha
mehe ja naise vahelise abielu poolt.
Kuid kristlastegi seas jätkub võitlus ja tuleb ärkvel olla.
Hiljuti oli Yleisradio netilehel artikkel,
mille veerel tekkis tunne: Mis ma teile rääkisin?
Pealkiri ütles, et eksperdid arutavad,
et kui kirik erinevalt ühiskonnast keeldub laulatamast samasoolisi,
siis millise konflikti tekitab see põhiseadusega.
Kolm põhiseaduse eksperti ütlesid,
et tulevikus võime jõuda olukorda,
kus nende põhiseaduse tõlgenduse järgi
kaevatakse kirik kohtusse,
kuna see diskrimineerib inimesi,
kui keeldub laulatamast samasoolisi paare.
Soovitati tsiviilregistreerimist,
et kirik võiks tegeleda abielude õnnistamisega.
Kui võrdõiguslikkuse seadusandlus
ühendatakse sooneutraalse abieluseaduse taotlusega,
tekitab see vastuolusid ja ähvardab usuvabadust.
Seda on nähtud kõikjal maailmas, kus see seadus on jõustatud.
See kärbib automaatselt ususvabadust.
Nüüd julgetakse seda öelda ja ettevaatlikult arutada.
On sul selge,
kuhu selle seadusemuudatusega lõpuks pürgiti?
Nüüdseks on selgunud,
et vaid 10% homopaaridest kasutab võimalust abielluda,
isegi neis maades, kus seadus jõustunud on.
Ainult iga kümnes paar.
Minu meelest on siin taustal
ideoloogiline pürgimus.
Ma ei tea, palju meil aega on,
aga kõige taustal on teatud sooteoreetiline mõtlemine,
mille järgi üldse kogu meie soolisus - mida tähendab olla mees või naine,
on vaid ühiskondlik konstrukt.
Soolisus polevat bioloogiline,
vaid see, kellena me end tunneme.
Sama käib ka abielu kohta.
Abielugi pole midagi konkreetset,
vaid see, kuidas kaks või enam armastavat inimest seda kogevad.
See on vabalt määratletav nagu parempoolne liiklus.
Austraalia ja Inglismaa vasak- poolne liiklus on nende vaba valik.
Kui kõik on suhteliseks muudetud,
siis kõige taga olev ideoloogiline mõtlemine
kõige võrdsustamisest ja võrdõiguslikkuse nimel,
võrdõiguslikkusest on saanud kõike suhteliseks muutev väärtus,
ongi siin kõige ajendiks.
Taustal käib võitlus ka abielu eest, kuna mehe ja naise abielu
peetakse rõhuvaks struktuuriks, mis tuleb murda.
See pole nii, kuid taustal on selline ideoloogia,
mitte niivõrd huvi selle vastu,
et kaks armastavat inimest tahavad väga abielluda.
Neid kindlasti on, ma ei eita seda,
kuid seda ideoloogiat aastaid propageerinud jõude
ajendab eelkõige perepoliitiline pürgimus lõhkuda abielu.
USAs ja maailma eri paigus öeldakse seda avalikult.
Teadlane Judith Stacey,
keda on Soomegi debatis homoliitude poodajana tsiteeritud,
on mitmes väljaandes öelnud, et abielluda võiks ka mitu inimest,
ja abielu institutsioon tuleks üldse lõpetada.
Need on nn soolisuse uurijad, gender-teoreetikud.
Tõdesime varem,
et tänaseni pole teada,
kuna pole tehtud piisavalt ulatuslikke uurimusi,
selle mõju lastele.
Teiseks ei tea me seda,
näiteks Soome puhul, mõne muu riigi puhul teame,
kuidas mõjutab see usu- ja sõnavabadust jne,
kui meil uus seadus kehtestatakse.
On selge, et seejärel algab
alates lasteaiast vastav haridus
ja vastav õpetus lastele.
Lugesin äsja, et mõned taotlevad
kogu normatiivse seksuaalsusõpetuse kaotamist.
Siin on juba massiivne loogikaviga,
kuna seda esitletakse väga normatiivsena.
Kuid väidetakse selliseid asju.
Mida me selle kõige mõjust teame?
Meil on viiteid mujalt maailmast,
kuhu see on viinud - nimelt vastuoludesse.
Tean, et Inglismaal näiteks, alati ei pea Ameerikast rääkima,
on mõned katoliiklikud adopteerimiskontorid töö lõpetanud,
kuna nad ei taha rikkuda kiriku nägemust abielust
ja tahavad anda lapsi vaid mees-nais-paaridele.
Seda tehes satuksid nad diskrimineerimise eest kohtusse.
Kas polnud nii, et nad ka põhjendasid,
et neil on piisavalt uurimusi selle kohta,
et laps tunneb end parimini just isa-ema peres,
ja nad ei taha anda last perre, kus pole parimaid võimalusi?
Inglismaal on ka näiteid õpetajatest,
kes pole soovinud oma tundides propageerida sooneutraalset abielu
võrdsena tõelise abieluga.
Nad on saanud distsiplinaarkaristusi
või neid on vaibale kutsutud.
Šotimaal töötas endine Šoti Kiriku preester
politseis vabatahtliku kaplanina.
Kui selgus, et ta oma isiklikus blogis traditsioonilist abielu kaitses,
vabastati ta ametist.
Tekkimas on uutmoodi sallimatuse õhkkond,
kus neid, kes jäävad traditsioonilise mehe ja naise vahelise abielu juurde,
ootab naeruvääristamine ja laimav rõhumine.
Tean meie Tõelise Abielu ühingu ja Facebooki grupi kaudu,
et on inimesi, kes ei julge koduski öelda,
mis nad asjast arvavad,
kuna neile hakatakse kohe viltu vaatama,
kas töökaaslaste või sõprade kaudu.
Oleme jõudnud kummalisse olukorda,
et traditsiooniline mehe ja naise vaheline abielu
on muutumas meie ühiskonnas häbiväärseks perverssuseks,
kuigi midagi häbeneda pole.
On märkimisväärne, et otsus,
või ütleme tragikoomiliselt inimkonnale omaselt,
et otsus, mis tehti sallivuse nimel
ja erinevuse sallimise nimel, viib selleni
et tegelik erinevuse talumine ja sallivus vähenevad.
Tekib küsimus, kas üldse taheti erinevust lisada?
Võib ka küsida,
kas see on erinevuse aktsepteerimine või armastamine,
kui armastuse objekt peab olema endaga samast soost.
Erinevust armastatakse rohkem,
kui omavahel sõlmivad liidu erisoolised inimesed,
kes võtavad vastutuse oma laste ja järglaste eest.
Teatud mõttes on see äärmuslik erinevuse eitamine.
Äärmuslik erinevuse eitamine.
Meie saateaeg on otsakorral.
Ütle veel lõpetuseks midagi julgustavat neile,
kes on pettunud, väsinud ja rohkem ei jaksa.
Abielu jääb alati kestma,
kuna see on loomulik institutsioon, millele toetub kogu ühiskond;
kuna Jumal on õnnistanud mehe ja naise vahelist abielu.
Meil pole midagi häda, kui selle fakti juurde jääme.
Aitäh, Pasi Turunen.
Laupäeval, 28. märtsil, kell 14,
Vantaal Teaduskeskuses Heureka.
Käige ka meie netilehel aitoavioliitto.fi,
kus ürituse kohta lisainfot saab.
Õnnistust sinu ülitähtsale tööle! - Aitäh.
Aitäh, head vaatajad!
Nüüd pole aeg loobuda ega alla anda,
nüüd on aeg palvetada ja teha tööd tõelise abielu kaitseks.
Õnnistatud nädalat!
Kohtumiseni nädala pärast Piiblikohvikus!
Kui soovid toetada TV7 Eesti tööd,
võid helistada annetustelefonile
900 1777 (kõne hind 7 eur).
Lisainfo: www.tv7.ee
Nii jätkub saadete tegemine
ja teisedki saavad julgustatud.
Tõlge: Monika Jaaguri