CAFÈ BIBELN
Välkommen till Café Bibeln.
Man behöver inte se sig omkring särskilt mycket -
för att förstå att äktenskapet är väldigt utsatt i dag.
Men det finns människor som vill göra något åt det -
och stärka äktenskapen.
Jag har ett ungt par här i dag -
som vill stärka inte bara sitt eget -
utan även andras äktenskap.
Välkommen Hanna och Richard Eklund.
Ni har tillsammans med några andra par -
jobbat med något som kallas för "Toivo ja Marina" -
(bokstavligen "Hopp och Gnäll" men även egennamn, övers. anm).
Det handlar om att arbeta med parrelationer.
Kan du, Hanna, berätta mer om det?
Ja alltså... Vi och två andra par tyckte att -
det vore fint att få jobba med sådant.
Att det borde finnas ett evenemang för både dejtande och gifta par -
där man skulle få kristen vägledning -
och som skulle vara billigare än -
många andra äktenskapsläger och liknande.
Vi ville skapa ett sådant evenemang och -
nästa år arrangeras det för andra gången.
Var det en spontan idé eller hade ni funderat på att det fanns ett behov?
Själv kom jag med på grund av Hanna.
Men våra kompisar var väldigt taggade och -
så fick vi också hänga med.
Småningom stod det klart även för oss -
att det var kul att jobba med det.
Så de hade en dröm om att få jobba med något sådant -
och jag tror att särskilt unga par behöver vägledning.
Överraskande nog kom det många redan till första evenemanget.
- Hur många var det? - Hundra personer. Femtio par.
Vi hade förväntat oss hälften.
I år förväntar vi oss åtminstone lika många.
Evenemanget hålls i Ryttylä.
Berätta vad som sker där.
Är det diskussioner, undervisning?
Det är undervisning. Förra året hade vi också bra musik.
Vi spelar musik och sjunger.
En kväll umgås vi och sjunger.
Vi har workshoppar där man kan välja -
ett ämne man är intresserad av -
eller som paret vill fördjupa sig i.
Det är mindre grupper. Sedan finns större undervisningsgrupper.
Dessutom hade vi "relationsbanan" som Riki jobbade med förra året.
Det till exempel är jättebra för -
där kan paret få jobba tillsammans -
istället för att bara lyssna.
De får jobba konkret och möta olika saker.
Vilka ämnen tas upp i undervisningen?
- Ska jag berätta? - Börja du.
Ämnet kan vara konflikter, ledning -
eller så utgår man från Gud -
eller hur det är att vara ett kristet par.
Det finns speciella verkstäder -
för sällskapande par, par med barn.
I år har vi till exempel: -
"En gåva och en plåga - barnfamiljens vardag" -
som handlar om hur det kan vara.
I år har vi också lite om forskningen kring äktenskap.
Vilka talare medverkar?
I år har vi till exempel paret Nummela -
och Seija Leppänen.
- Vilka fler är det? - Paret Miettinen, Karjalainen -
och Hänninen om jag minns rätt.
Paren Leppänen och Miettinen har jobbat länge med äktenskap.
Paret Leppänen är proffs på området kan man säga.
Seija och Sakari Leppänen. Men hörni...
I inledningen sade jag att -
äktenskapet utmanas på många sätt i dag.
Ni är själva ett ungt äkta par och ni har ett litet barn.
Vilka är de största utmaningarna -
som man möter i äktenskapet i dag?
Ja...
För mig är kanske de största utmaningarna...
När man lever tillsammans med en annan människa -
börjar man såklart småningom upptäcka -
att man inte är fullt så perfekt som man trodde.
När man levde ensam kunde man tänka: "Jag är en rätt bra kille."
Ja, precis så.
Jag vet inte.
Ja. Alla har nog olika utmaningar -
men generellt gäller det ofta pengar eller -
vilken församling man ska välja eller -
hur mycket tid man tillbringar med familjen.
Det var en bra poäng att man liksom...
Man växer själv men man måste också växa ihop.
Så just sådana här träffar som vi ordnar -
är bra för att lära känna varandra igen.
För fast man varit med någon i fem år -
betyder det inte att man känner varandra. Människor förändras.
Man är inte densamma i går som i dag eller i morgon.
I går, i dag och för alltid. En viss person är alltid densamma.
Richard, när ni pratar med jämngamla par, -
har alla samma problem och utmaningar?
Ja. Exempelvis är det, som Hanna nämnde, väldigt svårt -
att hitta en församling. Det är något vi ofta pratat om -
med våra vänner.
Men även hur man ska gräla och -
vad man grälar om. Sådant har vi pratat om jätteofta.
- Det är väl inte svårt att veta vad man ska gräla om?
Det är väl rätt lätt att få till? - Jo.
- Men hur man blir sams igen. - Precis.
Ja och att man kan uttrycka det man känner i hjärtat.
- Kommunikation. - Precis.
Men får man stöd i de här frågorna någonstans?
När man läser dagstidningar och följer media.
Får man något stöd i de här frågorna?
Jo det får man. Kanske inte från kvällstidningarna men -
vänner är bra. Vi har märkt att det är jätteskönt -
att ha kristna vänner att dela saker med och be tillsammans med.
Det är jätteviktigt och så får man bönesvar.
Och när man delar sin smärta märker man att man inte är ensam.
De andra har samma problem.
Och något äldre par kanske redan har löst problemet -
och kan tipsa om lösningar eller saker att testa.
Det är en jättestor grej. Sedan finns de här evenemangen.
Men ibland är det bara så att man får lära sig en läxa.
Det är nog så att tror man att inga andra -
har samma problem som vi och att vi är dömda att misslyckas -
då är det säkert väldigt tufft.
När kompisar är på besök -
är det då lätt att prata om de här sakerna?
Det beror så klart på hur bra man kan -
diskutera djupa frågor.
Men det finns... Jag tror att särskilt unga kristna par -
kanske funderar på olika saker -
och gärna pratar om dem.
Så skulle jag säga. Åtminstone upplever jag att det är -
ganska lätt att prata om sådant.
Får jag bara tillägga? I utvärderingen av vårt evenemang -
tyckte många att det var underbart att det fanns tid till -
att diskutera med andra par. För alla har inte möjligheten -
att diskutera med vänner och se likheter.
Men där finns tid att lära känna nya människor och få vänner.
Vissa tror att man måste ha ett stort problem för att vara med.
Att man inte kan delta om man inte har några problem.
Vi har ju inte heller några stora problem -
men alla bråkar väl lite. Och evenemanget är utformat -
så att man också ska ha ostörd tid tillsammans.
Just för att lära känna varandra.
Apropå ostörd tid. Hur gör man med barnen?
Kan man delta fast man har små barn?
Ja i år försöker vi ordna barnpassning.
Finns det behov försöker vi fixa det.
Det beror lite på hur många barn som kommer -
men vi ska verkligen försöka. Anmäler de sig och -
inte dyker upp så får vi väl hitta på något annat.
Vi går tillbaka till bråkandet, som ni båda nämnt.
När det första stora grälet kommer, -
är det en stor chock?
Det beror på säkert på personen.
Men det kan det förstås vara.
Vad är er stora insikt när det gäller detta?
Vi kan konstatera att gräl uppstår för normala par.
Jag har visserligen träffat ett äldre par som sade -
att de aldrig hade grälat. Jag fattar inte vad de pratar om.
Men hur som helst, vad har ni upptäckt angående detta?
Jag tycker att förlåtelsen är så härlig.
Att man liksom ödmjukar sig och måste brottas med sig själv och -
inse att det bara handlar om stolthet, att få min vilja igenom.
Då förstår man att det kanske inte är så bra och -
att jag även måste se den andra sidan av saken.
- Vem av er är först med att be om förlåtelse?
- Det är väl lite... - Jag!
- För tillfället är det nog Hanna. - Det kan ändra sig.
Så i undervisningen får man verktyg för att hantera sådant?
Hur man kan göra i praktiken när känslorna svallar och -
man har lust att skrika och skälla.
- Ja, i evenemanget som vi ordnar 2015 -
har vi avsatt tid för pardiskussion efter varje undervisning.
Man får direkt bearbeta det man hört -
med hjälp av frågor. Förra året var det inte så -
vilket vi fick synpunkter på. Nu är tanken att man -
genast ska få fundera på sakerna.
Det hinner man ofta inte när man är tillbaka i vardagen.
Då kan man också få ställa de frågor -
som kanske inte hunnits med.
Ni har ju jobbat så länge med det här -
och det är väl så att man inte alltid lyckas.
Ser ni att unga par separerar alltför lätt?
Ja...alltså det är ju...
Vi har väl ännu inte sett det så mycket i våra kretsar.
Det kanske kommer efter tio år när man skaffat barn.
Det är väldigt tråkigt med tanke på just barnen -
men ibland känns det som att det gått åt det hållet att -
det är lättare att säga: "Jag orkar inte mer."
Man försöker inte ens ta ett enda litet steg, -
som att vända sig någonstans.
Särskilt män tycker ofta det är jobbigt med sådant här.
"Då måste man sitta och diskutera i någon grupp."
- Har du sagt så? - Det kan nog hända att jag gjort det.
Alltså, visst känner jag igen mig.
- Det gör jag också.
Men jag... Det är inte så -
att jag liksom måste...
Det är så klart inte kul att dela -
sådant som man inte vill dela. Men att...
- Det är ju inget tvång att dela allt.
Nej det är absolut inget tvång. Men jag tycker ändå att det är värt -
att komma om man aldrig har pratat om de här sakerna förut.
Det är helt klart värt att komma.
Jag har själv märkt efter att ha varit gift i ett par år -
att det är förvånansvärt lätt att prata om de här sakerna.
- Med en gnutta övning. - Ja.
Ni sade i början att det är ett kristet relationsarbete.
Vad menas med att det är kristet?
I det här sammanhanget.
Tja...
Det innebär att vi också har morgonbön och -
att man tar hänsyn till att...
Som att i år har vi temat "De älskade".
Att Gud har älskat oss så att vi ska kunna älska.
På sätt och vis handlar det om löftet.
Att vi lovat att förbli i förbundet och att vi vill det.
Så det är inte att vi ska gå och prata med någon terapeut -
utan vi har faktiskt Gud som hjälper oss.
Ibland känns det som att det inte finns något mer att göra.
Men vi har ändå bönen och Gud som kan göra allt.
Hur är det i era egna liv -
med tanke på sällskapande och äktenskap?
Att tro på Gud, har det varit ett plus eller minus?
Jag menar, har det varit till någon hjälp?
Det har det såklart varit.
På kvällarna brukar vi be tillsammans. Det är alltid fint.
Har man grälat på dagen kan man åtminstone då...
- Det är svårt att be och gräla samtidigt.
Ja det är svårt att be "Fader Vår" utan att förlåta.
Det har verkligen varit väldigt bra -
för utan Gud skulle vi inte finnas till.
Att jag har Hanna vid min sida är ett stort tack till Gud.
- Okej. Så till lägret kan man komma -
även om man inte tror på Gud?
Ja! Jag vet faktiskt att ett par av våra vänner -
ska komma och det är jätteroligt -
för vi har verkligen försökt -
göra tröskeln för att komma dit så låg som möjligt.
Det är verkligen inget "halleluja" där -
utan alla är välkomna oavsett församling -
så man måste inte vara...
Vi försöker göra det så välkomnande som möjligt.
Det viktigaste är att paret får vara tillsammans och -
vårda sin relation på det sätt som behövs.
Vad fick ni för återkoppling efter första gången?
Det var bra återkoppling.
- Speciellt musiken. - Ja, vi hade bra musik.
Vi hade också väldigt bra konferencierer.
De var väldigt roliga vilket säkert fick folk att slappna av.
- De blir samma i år. - Bara det gör det värt att komma.
Okej. Det finns ju en del litteratur i de här ämnena.
Det finns bra böcker om äktenskapet och så.
Är ni själva bokmänniskor?
Har ni läst något eller blir det för tungt?
Visst finns det bra litteratur.
Själv har jag inte läst så mycket -
men vill man ha en teoretisk grund -
så tycker jag att Juha Ahvios bok är bra.
- Den heter något med "Avioliitto"...
- "Avioliitto ja perhe" heter den! (Äktenskapet och familjen)
Ja just det. Men också den här: -
"Kärlekens fem språk" (Gary Chapman).
Den lyfter fram en bra poäng.
Att när jag tycker att jag gör något bra för Hanna -
så kan hon tolka det helt fel -
eller att det inte är hennes sätt -
att visa eller ta emot kärlek.
Ofta när man talar om äktenskapet är det problemorienterat.
Hur man löser det eller det problemet och hur man håller ihop.
Men låt oss tala om vad som är fint med äktenskapet.
Berätta vad som varit det finaste under era två första år?
Jag tycker det är att man slipas.
Jag har i alla fall vuxit väldigt mycket som människa -
sedan jag träffade Riki. Jag har liksom fått...
Hur ska jag säga? Liksom mer av något bra i livet.
Och det känns härligt att jag har fått fler vänner, -
en till familj och... Säg du!
Jag håller med. Sedan är det också kul -
att träffa en annan kristen.
- Vi är ganska olika som kristna. - Ja.
Fast vi tror på samma Herre. Det har varit väldigt trevligt.
Och att man kan komma hem och dela livet med någon.
Det är verkligen häftigt.
Hanna, du nämnde att få en andra familj, alltså svärföräldrar.
Men vilken betydelse kan den äldre generationen ha -
när det gäller äktenskapsfrågorna?
De egna och den andres föräldrar till exempel?
Jo man får mycket hjälp. Vi har båda bra föräldrar -
med tanke på att vi kan prata med dem om våra problem och så.
De stöttar alltid och man har liksom...
Vi har haft bra familjeförebilder. Det har hjälpt oss mycket.
Men Riki, när man lever i nutiden och tror på att äktenskapet -
är instiftat av Gud och så, tycker du att du blir utmanad därute?
Får du höra "Hur kan du fortfarande tro på sånt?"
"Vad spelar giftermål och löften för roll?"
Ja det tror jag. Alltså, man får en slags...
Jag tycker i alla fall att mediebilden av äktenskapet -
är att det inte är nödvändigt.
Men, pratar man med folk så tycker jag nog att -
det är överraskande många som -
uppskattar unga som gifter sig.
Så den saken har två sidor.
Någon har sagt till mig att det finns ingen som aldrig har -
drömt om att träffa någon som de skulle kunna leva lyckliga med.
Ja, jag tror att det beskriver människan.
Det är ju naturligt att gifta sig och leva tillsammans.
Åtminstone känner jag så.
Tiden rinner ut men säg något avslutningsvis om -
vem ni skulle vilja utmana till att åka på ett helgläger?
I rutan syns en adress där man kan få mer information.
Men vem tycker ni borde hänga med?
Ja, jag skulle utmana dem -
som kanske känner -
att de inte har något att komma med.
Det kan kännas som att: "Okej, där diskuterar man -
men Jag har inte något att ge." Att man bara kommer för att få.
Men är man ung -
och har ett parförhållande -
så har man alltid något att ge.
Det är i sig en stor välsignelse att du kommer och delar med dig.
- Vill du tillägga något?
Till dem som tycker att det verkar skrattretande -
och som säger att de aldrig skulle åka -
skulle jag vilja säga: "Kom och titta!"
- De kanske får skratta, men på ett gott sätt. -Ja.
Tack Hanna och Richard för att ni berättade om ert äktenskap -
och gör ett fint arbete. Må det vara välsignat.
Välsignelse även till er. Låt oss stödja -
dem som kämpar för äktenskapet i dag.
Som vi nyss konstaterade - vem har inte drömt om det?
Det behöver inte förbli en dröm. Man kan göra något och -
av Guds nåd leva i ett lyckligt äktenskap.
Välsignelse över ditt liv. Vi ses igen.
Stöd Himlen TV7!
I Sverige: Swisha din gåva till 123 677 9300
I Finland: Ring 0600 10070 (10,01 EUR + lna)
Lyssna till hela meddelandet så blir donationen gjord.
Översättning: Marita Hallgren Himlen TV7