Välkommen till Café Bibeln.
På senare tid kanske någon äldre kristen i Finland har tänkt: -
"Är det faktiskt så att det bara finns någon enstaka -
gamling kvar som tror på Bibelns Ord?"
Det särskilt om man inte har direktkontakt med -
någon ung, kristen församling utan bara följer med medierna.
Till exempel på nyheterna häromkvällen ställdes frågan: -
"Är folk för eller emot den nya synen på äktenskapet?"
Fyra utvalda intervjuades, varav tre var i 25-årsåldern -
och de var förstås positiva till saken.
Sedan var det en 70-årig kvinna som sade att -
hon var emot "för att Bibeln säger det".
Detta är ren manipulation för sanningen är en annan.
Men media är så stark att man ibland får en känsla av att: -
"Kära nån, var finns alla unga kristna?" Senast jag fick känslan -
stötte jag på Facebookgruppen "Uskovaiset Nuoret" (Unga Troende).
Då hade den 10 000 medlemmar men i dag har den 11 000.
Två av gruppens centralfigurer och ledare är här i dag.
Mikael Elmolhoda, välkommen. - Tack.
- Och Tuomo Talja, välkommen. - Tack.
Ni arbetar båda med ungdomar.
Tuomo, du jobbar i Kankaanpää med ganska många ungdomar.
Hur många är de?
Just nu är 30-50 ungdomar aktiva i verksamheten.
Nog finns det ungdomar och vi jobbar hårt på att få med dem.
Det är för väl att vi har åtminstone så många.
- Säg något om...
Jag sade att det kan se ut som att bara gamlingar tror.
Men du ser varje dag unga människor som tror av hela sitt hjärta -
att Bibeln är Guds Ord och att Jesus är den uppståndne Frälsaren.
Ja, det är fint. De finns.
Och Guds Ord tänder gnistan som får unga att vilja -
ge sitt liv till Jesus, följa Honom och -
bygga sitt liv på Bibelns Ord.
På det sättet får Gud uppenbara visheten i varför äktenskapet -
är en sak mellan man och kvinna, varför det finns och -
hur det utgör grundenheten i samhället.
- Mikael, hur ser du på situationen jag beskrev?
- Jag ser det väl som att de unga är lite utspridda.
Illusionen att ungdomar inte existerar kanske uppstår -
därför att man inte syns så tydligt.
Man visar sig inte så mycket. I mitt arbete försöker jag -
lyfta fram de unga och få dem att våga stå för de värderingar -
som bottnar i Bibeln.
Jag jobbar även på "Nuotta" (kristen mediekanal för och av unga).
Där lyfter vi fram saken i media.
Även i Facebookgruppens beskrivning står det tydligt att -
vi vill uppmuntra till att våga leva offentligt för Jesus.
Ordet "offentligt" är ingen slump, man ska öppet stå för det.
Berätta lite mer om Facebookgruppen som -
väldigt tydligt är knuten till Bibeln och Jesus.
Vi har 11 000 unga medlemmar och det är en allkristen grupp.
Det är folk från alla samfund.
Vi förenas av Bibeln och tron på Jesus och vi diskuterar -
olika saker som rör samhället och de kristnas liv -
ur väldigt varierande perspektiv.
Vi försöker hålla ordning så att diskussionen är saklig.
Så det inte spårar ur helt.
Ni vet bättre än jag att troende ungdomar finns och -
som du sade är de lite utspridda. Men är det sant att -
om du i dag bekänner dig som troende, -
förbinder dig offentligt till Kristus och Bibeln, då -
tvingas du liksom att simma motströms i vår kultur?
Det är ganska betungande och utmanande.
Hur tänker du, Mikael?
Det är helt sant. Det beror också lite på var i Finland man lever.
Det handlar om det lokala samhällsklimatet.
Jag har kanske själv de senaste åren försökt -
att spara på krafterna så jag väljer mina strider.
Förr kommenterade jag hej vilt. Jag var väldigt "på" överallt.
Men jag började tänka att det är bättre att lägga ner energi -
mindre på att argumentera och mer på att uppmuntra unga kristna.
Och det var ett bra beslut. Det har också gjort att jag kan -
möta unga som lider av ångest och depression -
på grund av näthat eller för att de känner sig ensamma.
- Så det kommer också hatisk respons? - Ja, helt klart.
Under de 2,5 år vi haft gruppen -
har det varit så många inlägg och kommentarer från unga -
som upplevt både det ena och det andra -
när de öppet bekänt sin tro och talat för den.
Och det är kanske ett av våra viktigaste mål -
att vara en trygg plats för unga som vill hålla sig till Bibeln.
Där kan de upptäcka att det inte är någon marginell grej.
Där finns 11 000 unga. Det har uppmuntrat många väldigt mycket.
Tuomo, om du tänker på de unga kristna -
som du jobbar för i Kankaanpää och i Facebookgruppen -
vilka är de viktigaste saker som måste -
lyftas fram för att tron ska bli hållbar och rota sig, -
så den blir balanserad och inte drar iväg mot några ytterligheter?
Ja, i konfirmandundervisningen pratar vi om -
de fyra bordsbenen eller bildäcken: bönen, Bibeln, -
församlingsgemenskapen och nattvarden.
Det är såklart viktigt med en tajt ungdomsgrupp där alla är -
trygga och har vänner att ty sig till.
Tanken är att den unge inte är ensam -
utan har jämnåriga kompisar runt omkring sig -
på olika nivåer. Man kan chatta hemma på Facebook -
eller gå på ungdomskvällar och prata med andra.
Och såklart, de som jobbar är viktiga. Den unge behöver stabila vuxna -
han kan prata med, även som förebilder som visar -
hur man "simmar motströms" i vår tid.
Men en väldigt viktig sak jag själv nyligen upptäckt -
är gudstjänstgemenskapen.
De unga som går på gudstjänster och tar nattvarden, -
är i allmänhet de som senare är aktiva i församlingen.
Vi har försökt trycka på att även om man varit på ungdomsträff -
en lördag kväll och det var kul och blev väldigt sent, -
så går man ändå på mässan morgonen efter.
Det är ändå församlingens och familjens gemensamma veckofest -
där man får nattvarden och lyssnar på predikan. Det är viktigt.
Det stärker tron och det är väldigt viktigt -
sett ur en växande ungdoms perspektiv.
Fast ni båda administrerar den här Facebookgruppen -
så tänker ni inte att det räcker att endast vara på nätet -
utan som du säger, även med i församlingsgemenskapen.
Ja, det är hemskt viktigt. Vi har gjort allt för att ingen ska -
missförstå och tro att gruppen ersätter församlingen.
Det vore hemskt om unga bara fanns på nätet och inte alls fysiskt.
Tvärtom har vi försökt nätverka så att...
Väldigt vanligt är att en ungdom med ångest skriver ett inlägg -
och någon admin eller en helt vanlig ungdom frågar: -
"Har du kontakt med församlingen? Aha, inte det?"
Sedan frågar man kanske: "Var bor du?" och får svar.
Jag skulle nog säga att vi lyckats ganska bra med att hitta -
församlingar och andra troende i närområdet -
oavsett var i Finland den unge bor.
Gruppens styrka är att vi kan guida unga till -
gemenskapen i en verklig församling med verkliga troende.
Gruppens fokus är även att stödja församlingarnas ungdomsverksamhet.
Vi erbjuder stöd och en förlängning av församlingarnas verksamhet.
Något som tilltalar mig väldigt mycket är att -
gruppen ger många en knuff in i församlingen.
Att den som kanske bor och är uppväxt i inlandet, som fått -
en kristen uppfostran och tror tyst i sitt hjärta men tänker att: -
"Här finns inga andra unga, jag är ensam i den här byhålan."
Men så hittar man gruppen och där finns 11 000 pers!
Så många unga som tror och lever ut sin tro.
Den är inget hinder utan en stor möjlighet.
Det har öppnat ögonen när folk sett att utrymmet är enormt.
Och så har de hittat vägen till gemenskap med andra troende.
Det var knuffen som fick dem att söka det de tidigare inte hittat.
- Låt oss gå igenom de fyra benen du pratade om.
Bönen var det första.
Vad betonar ni där?
Ja, överhuvudtaget att -
när något går snett eller känns jobbigt och man skulle vilja ha hjälp -
så är det såklart Gud som kan göra något.
Vi människor kan göra oerhört lite.
Det sägs att "en bra bön gör halva jobbet".
Vi är såklart Guds händer, fötter och tunga och vi kan brukas av Honom.
Ändå är det bönen som styr.
Bönen är det som sker i den andliga verkligheten, -
där kampen utkämpas. Vi kämpar inte mot kött eller blod -
utan mot andemakter och då är bönen ett galet kraftfullt vapen.
Vi försöker undervisa att oavsett små eller stora livsfrågor -
hör Gud bön och vill ge allt Far ser är bäst för sitt barn.
- Ber ni också gemensamt?
- Ja, jag har tidigare sommarjobbat i Kankaanpää.
Efter ungdomskvällarna är det alltid gemensam bönestund -
där man också delar upp sig i mindre grupper.
Det är nog en av kvällens höjdpunkter med bakgrundsmusik och -
grupper av unga som ber. Alla får be högt och -
uppleva den kristna gemenskapen. Vi är inte ensamma utan tillsammans -
och vi har en himmelsk Fader som klarar allt och vill hjälpa oss.
Det andra benet var Bibeln. Vad vill du säga om det Mikael?
Hur pass central är den?
Den är en tvåtusenårig apostolisk tro som uppenbaras i Bibeln.
Den har ju varit grunden för kyrkan i 2000 år.
När det gäller gruppen tycker vi det är schysst att...
Som det nog framgått är gruppen en gräsrotsverksamhet.
Där finns önskemål om förbön, vittnesmål, vardagliga historier, -
uppmuntrande tillrop, bilder, videor. Väldigt på gräsrotsnivå.
Inte så högtflygande saker - oftast.
Ändå är vår princip att vi håller oss till Kristus, Bibeln -
och att Bibeln är en ofelbar auktoritet att ha som grund i livet.
Denna grund skapar en trygg miljö där man kan dela även -
helt vanliga gräsrotsfrågor.
Vi upplever att det absolut inte bara snackas teologi där.
Det är en trygg plats. Det har vi sett.
Det finns två motargument som man ibland hör angående Bibeln. Ett är: -
"Hur kan man hålla sig till något som står i en 2000 år gammal bok?"
Hur skulle du svara på det, Tuomo?
Ja, tiderna förändras men inte människorna.
Gud skapade Adam och Eva och vi är likadana.
Visst förändras tiderna, sedvänjorna, kulturen, klädstilen.
Vi har klätt oss snyggt i grått i dag.
Men grundfrågorna är de samma som för 2000 år sedan.
Därför är Guds Ord giltigt och aktuellt?
- Ja, precis. Jesus säger i Hebreerbrevet: -
"Jag är densamme i går och i dag och i evighet."
Bibeln är... Jesus är Ordet som blivit kött.
Så den är lika giltig i dag som i går.
Det känns tryggt att tänka på att allt står där och det förblir så.
Den förändras inte.
Det sägs också alltid: "Den kan ju tolkas hur som helst."
Att man inte blir riktigt klok på den. En säger si, en annan så.
Ni har ju en bred grupp. Hur hanterar ni denna fråga?
Med folk från olika församlingar och annat?
Hur gör du Mikael när det kommer till specifika bibelställen?
Vi har ju i 2,5 år försökt så gott vi kan, -
i samarbete med församlingarnas ungdomsarbetare, -
att hitta så många vettiga och uppbyggliga sätt som möjligt -
att utveckla en gemenskap över kyrkogränserna.
Vad jag märkt är att alla samfund har samma problem.
I alla samfund finns ungdomar som vill vara trogna Bibeln.
Och bibeltroheten är en mycket större förenande faktor -
än vad samfunden är separerande.
I gruppen har det varit viktigt att ungdomar -
från olika samfund får vara med och representera -
sin egen tradition. Även bland administratörerna finns -
pingstvänner, lutheraner, en romersk katolik och frikyrkliga.
Vi tycker olika om många saker som rör traditionerna och -
det är helt okej. På samma sätt är många i gruppen oeniga men -
det är bara så att Bibeln och dess lära -
har Gud gjort tillräckligt tydlig för att den ska kunna förena -
alla som vill följa Herren Jesus helhjärtat.
Det är en konst att få det att fungera praktiskt i gruppen -
så att alla känner att de får representera sin tradition.
Men vi gör vårt bästa och må Gud välsigna och ge oss vishet -
så vi kan göra det enligt Hans vilja.
Låt oss borra lite djupare i detta.
Ni lär alltså ungdomar att om de har någon lärofråga, -
en etisk eller moralisk fråga, så har Gud -
i sitt Ord gett tillräckligt mycket kunskap och vishet.
Så vi bör lyssna på vad Han säger och följa det.
Och det har större auktoritet än det kulturen förespråkar? Är det så?
Jag tänker på när Jesus säger att -
Guds rike tillhör dem med ett barnasinne.
Vi blir lätt förvirrade av alla möjliga läror, -
som visserligen är viktiga, men alla dessa tolkningar om att -
å ena sidan är det si, å andra sidan så.
Men som Mikael sade är Bibeln i slutändan väldigt enkel.
Precis som barn läser och tar saker väldigt bokstavligt, -
på samma sätt är vi som Guds barn -
kallade att ta emot vår Faders vägledning.
- Att inte skämmas för Kristi Ord?
- Precis. Det ligger en stor välsignelse i det.
Bönen, Bibeln, de troendes gemenskap.
Vi har redan pratat lite om det men vad betyder det för er själva?
Måste jag välja en sak som jag upplever -
är smärtsam för många men även en enorm styrka -
så är det detta.
Människan är konstruerad så att vi längtar efter gemenskap.
Och då tänker jag också på mig själv.
Jag har i ganska många år haft ett andligt arbete och -
jag plågas fortfarande om jag känner mig ensam.
Ibland känner man sig ensam i det här jobbet, -
i projekt eller svåra situationer. Jag saknar också gemenskap.
Jag kan leva med ensamhet och tillfällig ångest.
Men om man tänker på unga människor i känslig ålder -
så nog är det så att om gemenskapen saknas så...
Jag vill göra allt för att gemenskapen ska finnas -
så ingen behöver vara ensam.
- Ja, det är en ganska stor grej att ha andra kristna omkring sig.
Att vara kristen är som att vara på -
ungdomsfestivalen Maata Näkyvissa (Land i Sikte) -
när alla rusar in i Åbohallen och man själv försöker ta sig ut.
Hundratals väller emot en och man går ensam i andra riktningen.
Det är en tröst att veta att du faktiskt inte är ensam.
Vi kan stötta varandra och till- sammans kämpa för Bibelns värden.
För vi vet att det är för samhällets bästa.
En gång grundlades Finland på Bibelns Ord.
Nu håller vi tyvärr på att ge upp det.
Det är viktigt att fortsätta öppna folks ögon -
så de ser vad som gett Finland all välsignelse.
Överhuvudtaget är det viktigt att vi har -
troende bröder och systrar omkring oss.
Att det finns församlingar där vi kan stärkas i den gemensamma tron.
Sedan var det nattvarden. Du nämnde redan att man ska -
uppmuntra unga att regelbundet gå på gudstjänsten och nattvarden.
Ja, det är det. Där blir vi delaktiga av Kristi kropp och blod.
Det är på riktigt och väldigt nära. Kristus kommer ända in i munnen.
Det stärker oss på ett fördolt sätt.
Lite som att om man äter nyttigt i ett år, så syns det.
Och omvänt, äter man bara skräpmat i ett år mår man nog dåligt.
Det finns en dold välsignelse i nattvarden.
Det är en gemenskapsmåltid, för- samlingen samlas, gamla och unga.
Det blir tydligt hur viktigt det är att äldre och yngre kristna träffas.
Vi unga har mycket att ge de äldre men de äldre har livserfarenhet och -
kan stötta och hjälpa de unga. Vi är reskamrater på många plan.
Unga behöver unga men också mer erfarna guider, -
andliga auktoriteter, rådgivare och stödpersoner -
som själva varit med om samma sak när de var unga.
Säg mig, i samband med det ni nu pratar om -
vad är det ni främst förväntar er av äldre troende?
Vilket slags stöd?
Till exempel ett bemötande som inte är nedlåtande.
Att man bemöter den unga liksom, hur ska jag säga...
Ibland finns det kulturskillnader mellan generationerna.
Om de äldre kunde möta de unga över kulturskillnaden och -
förstå att varje generation är lite annorlunda -
men behoven är de samma. Och alla gamla har varit unga en gång.
Gruppen har en övre åldersgräns på 30 år men -
vi välkomnar ansvariga för ungdomsverksamhet och -
vi har personer som ger samtalsstöd.
De är lite äldre och vi tycker det är väldigt häftigt -
att ungdomarna kan få den vägledningen.
På tal om ungdomsfestivalen så fanns även där -
många ansvariga som också gav uppmuntran, samtals- och bönestöd.
Det är en så viktig uppgift.
Visst är festivalen... Det är bara så att...
Vi i förbundet Unga Troende besökte festivalen nyligen -
och det var ju uppmuntrande att se -
hur äldre, mer erfarna, jobbar med unga.
Gruppen Unga Troende finns alltså på Facebook.
Men festivalen är redan 30 år gammal? - Ja, det var jubileum i år.
- I 30 år har man i Åbo ordnat Nordens, kanske Europas, största -
kristna ungdomsfestival som drar cirka 10 000 unga -
varav ganska många är nya varje år.
- Var det inte 25 000? - Det var det nog!
- Jag började fundera, det var många. - Alldeles riktigt, enormt många.
- Tillbaka till Facebookgruppen igen.
Hur undviker ni att bli en klubb för inbördes beundran, -
vilket kristna ofta beskylls för?
Och samma fråga gäller er i Kankaanpää.
Hur undgår man att gruppen blir tajt och trivs ihop -
men inte längre släpper in någon utifrån?
Ja, det är en stor utmaning. Hur man bjuder in unga -
och håller tröskeln så låg som möjligt.
Det utgår nog från den personliga inställningen -
till hur man vill kontakta och bjuda in andra -
till församlingen. Men även inställningen att vi är -
en stor familj och vi är här tillfälligt.
Vi är på väg hem till himlen och vårt mål är att -
få med så många som möjligt på den här -
tokschyssta grejen som leder till frälsning och evigt liv.
- Gå ut på gator och torg och be dem komma. Tvinga dem!
Ja.
Tiden rinner ut. Det var riktigt uppmuntrande att prata med er.
Om någon ungdom tittar på det här, berätta igen hur man går med.
Förbundet har ju en hemsida: uskovaisetnuoret.fi.
Där finns all information om vår verksamhet.
På Facebook söker man på "Uskovaiset Nuoret" -
så hittar man förbundets sida som man kan gilla.
Och så hittar man gruppen. Alla mellan 13 och 30 år är välkomna.
Fint. 13-30. - Och ungdomsverksamhetsansvariga.
- Cirka 11 000 medlemmar i gruppen och 25 000 på festivalen i Åbo.
Det stämmer inte att det här bara är för gamlingar.
Tack Tuomo och Mikael. Tack kära tittare.
Förhoppningsvis lyckades vi med det vi ville, -
bland annat att berätta att Gud inte har glömt -
de finska ungdomarna. Han älskar dem liksom alla unga i världen.
Unga bland alla folk. Och Han arbetar.
Är du lite äldre så be för dessa unga, för Tuomo och Mikael.
Be för detta arbete. Här finns församlingens framtid!
Den vilar i Herrens händer men Han fostrar -
blivande ledare av dessa unga. Gud välsigne dig -
denna vecka liksom alltid. Vi ses igen i Café Bibeln.
Stöd Himlen TV7! I Sverige: Korsets stöd, PG 97572-2
Swisha din gåva till 123 677 9300.
I Finland: Ristin Tuki ry, ref. 8507 FI40 1112 3000 3427 89
Ring stödnumret 0600 10070 (10,01 EUR + lna)
Översättning: Marita Hallgren Himlen TV7