CAFÉ BIBELN
Välkommen till Café Bibeln.
I dag ska vi tala om en av Bibelns -
största böcker nämligen Psaltaren.
Som gäst har jag pastor Juha Vähäsarja. Välkommen. - Tack.
Du är bland annat känd för att ha författat många andaktsböcker -
varav den första och mest spridda är -
"Jumalan kämmenellä" ("I Guds hand").
Men du har skrivit väldigt många.
Lite kortfattat innan vi pratar om Psaltaren: -
Hur viktigt är det att använda andaktsböcker anser du?
Vad är din rekommendation och varför?
Det som är bra är att man får en vana att läsa Guds Ord dagligen.
Det är nog det viktigaste. Andaktsböckerna utgår ju -
i allmänhet från ett bibelställe. Så åtminstone det är ju Guds Ord.
Vanan värnar oss, när vi värnar oss om vanan.
Även om utläggningen inte jämt är än fullträff? - Nej den kan vara...
Okej. Något som du använder i böckerna och -
har undervisat och forskat i är Psaltaren.
I Gamla Testamentet är det mycket historia. Berättelsen fortskrider.
Men Psaltaren, Ordspråksboken och Predikaren är helt annorlunda.
Vad är psalmerna för något och vad gör de där?
De tillhör Gamla Testamentets sångtradition.
De sjöngs i synagogorna.
Ordet psalm betyder egentligen "ackompanjerad sång".
De användes vid gudstjänsterna.
Det fanns olika, troligtvis fem olika böcker -
som samlades ihop till en bok, Psaltaren.
De var dels för bön men de kunde även -
användas vid historiska händelser.
I varje fall var det texter som sjöngs vid församlingens sammankomster.
- De är ju väldigt olika. Vissa är högljutt klagande, -
rent av utropad ångest. På ett väldigt ärligt sätt.
Andra är fulla av tacksamhet och lovprisning.
Där finns hela skalan av mänskliga erfarenheter.
Det är en av Psaltarens styrkor och -
anledningen till att den läses och används så mycket -
är just att oavsett livssituation eller stämningsläge -
så hittar du garanterat ord som passar dina känslor.
Kyrkofadern Athanasius sade en gång att -
Psaltaren klär de troendes känslor och erfarenheter i ord.
Jämfört med profetlitteraturen är Psaltaren annorlunda -
för att profeterna berättar om vad Gud vill säga till människorna -
medan Psaltaren handlar mer om vad vi vill säga till Gud.
På sätt och vis om våra erfarenheter och känslor.
Det mest fascinerande med Psaltaren tycker jag är att -
där basuneras de egna känslorna ut väldigt öppet.
Även riktigt mörka bilder. Om till exempel fiender -
säger man rakt ut vad man innerst inne tänker.
Det väsentliga med detta är ju att utgjutelserna och -
torgförandet av erfarenheter görs inför Gud.
Det är ett bra ställe att klaga på. Gud står ut med våra klagomål.
Psaltaren ger liksom tillåtelse till det och ord för det.
Precis som du säger är det så intensivt att vissa -
tar illa upp och undrar vad man ska ha den till -
för där förbannar man fienden när denne begått hemska dåd -
mot ditt folk, kanske dödat dina familjemedlemmar.
Det leder till hat. Så berättar man ärligt om det för Gud med en psalm -
och hoppas att Han ska straffa fienden.
Det visar att även om vi inte säger det högt -
är det ändå en verklig upplevelse djupt inom oss.
Om något sådant händer, det är klart vi känner vrede -
och tänker hemska tankar.
Psaltaren ger tillåtelse att uttala det som sker i hjärtat.
Den framför även detta.
Det visar tydligt att Gud vill att vi ska vara äkta och ärliga -
eftersom Han inkluderat något sådant i sitt Ord.
Så klart att inför någon som vet allt -
är det ganska dumt att ens försöka förställa sig.
Ändå har man känslan att "Kan jag verkligen säga det -
när jag känner så väldigt starkt?" Men i Psaltaren får man det.
Till exempel Guds frånvaro.
Det sägs ju tydligt i Psaltaren: -
"Var...? Varför sover Du? Varför ingriper Du inte?"
Ja. Det är fantastiskt för det ger oss lov att -
känna känslorna på ett mänskligt, äkta sätt.
Jag menar att det väsentliga är att när vi upplever något -
stå inför Gud med det. Och Gud tål verkligen våra -
alla möjliga sorters utbrott.
Men det är intressant att psalmerna ofta vänder efter utbrottet.
Alla psalmer slutar med någon form av lovsång.
Det är som att efter utbrottet, när vi fått säga det vi ville, -
då prisar vi ändå Gud. Det är som att säga: "Tack Herre -
för att jag fick framföra även detta. Det är ändå Du som råder."
En märklig sak i Bibeln är att Jesus använder Psaltaren.
Exempelvis på korset men även vid många andra tillfällen.
Alltså, i Nya Testamentet finns -
drygt 200 hänvisningar till Gamla Testamentet.
Av dessa hänvisar över 100 till Psaltaren.
Den har helt säkert varit vår Herres bönbok och -
de första kristnas bönbok.
I ljuset av Nya Testamentet kan man säga att den är -
en väldigt central gammaltestamentlig bok.
Luther sade ju att "vår Herre gav oss Psaltaren för att -
om man inte kan läsa hela Bibeln men har tillgång till Psaltaren -
så finns hela budskapet där." Intressant.
Förresten, Luther hade... Tänker man på hur Kristus -
förekommer i Gamla Testamentet så hade Luther en helt ofattbart -
klar uppfattning om Psaltaren. Han satte rubriker såsom: -
"Kristus strider mot fienden", "Kristus tröstar sitt folk".
- Ja, det är sant. Även för Luther var de tydligen...
Och som han sade, han fann Kristus och evangeliet i varje psalm.
Jesus själv sade samma sak på vägen till Emmaus: -
"allt som skrivits om mig i profeterna, psalmerna..."
Vi tar ett exempel. Du har en psalm som...
- Ja, jag tog fram en psalm som anknyter väldigt starkt till -
vårt och våra grannfolks historia.
Jag läser ur Psalm 46.
"Gud är vår tillflykt och styrka, en hjälp i nöden, väl beprövad.
Därför räds vi inte även om jorden ger vika -
om vågorna brusar och svallar så att bergen bävar vid deras uppror.
En ström går fram med flöden som ger glädje åt Guds stad, -
den Högstes heliga boning.
Gud bor där inne, den vacklar inte. Gud hjälper den när morgonen gryr.
Folken larmar, riken vacklar, han höjer sin röst - då smälter jorden.
Herren Sebaot är med oss, Jakobs Gud är vår borg.
Kom och se Herrens verk, -
häpnadsväckande saker gör han på jorden.
Han stillar strider över hela jorden, han bryter bågen -
och bräcker spjutet, bränner upp vagnarna i eld.
'Bli stilla och besinna att jag är Gud, -
upphöjd bland folken, upphöjd på jorden.'
Herren Sebaot är med oss, Jakobs Gud är vår borg."
Vet du i vilken hymn det här budskapet finns?
I början tänkte jag på "Vår Gud är oss en väldig borg".
Precis. Och den sången är oerhört betydelsefull i vår historia.
När fredsförhandlarna reste till Moskva i oktober 1939 -
sjöng man den psalmen på järnvägsstationen vid deras avfärd.
Och när ingermanländska präster skickades till Sibirien på lastbilar.
Man ville göra sig av med dem allihop.
När de stod på lastbilsflaken sjöng folket den psalmen till deras avsked.
Eller när de första finska missionärerna steg ombord på båten -
då sjöng folk psalmen på kajen. Än i dag har vi lyckligtvis traditionen -
att man sjunger den när julfriden utlyses på Åbo torg.
Jag tycker att det är jättefint att psalmen blivit -
så starkt förknippad med vårt folks historia.
Och hur den berättar om den tro som föddes -
efter att Guds Ord såtts i vårt land.
- Ja. Det hade såtts med hjälp av -
psalmböcker, postillor och katekeser och det var levande.
Nu förs en helt annan diskussion: ska man överhuvudtaget -
få sjunga psalmer i skolan eller någon annanstans.
Men det handlar ju bara om att vi byter gud och tro.
- Tron försvinner aldrig. - Det är helt riktigt att den bara...
Det existerar inget tomrum. Något fyller det. Någon är vår Gud.
Eller som Luther så klokt uttryckte det: -
"Den vi i hjärtat tyr oss till, är vår Gud."
Är det inte den äkta treeniga Guden så är det någon annan.
Vad har den psalmen betytt för dig personligen?
Du tog några häftiga exempel ur historien -
där den förekommit vid dramatiska tillfällen.
Inför resan till Sibirien där bara lidande väntade -
förlitade man sig ändå på att Gud är vår borg.
Psalmerna har överlag varit väldigt betydelsefulla men -
när jag läste om denna historia slogs jag rätt hårt av insikten om -
hur viktig den varit för oss. Därför ville jag lyfta fram den nu.
Men det finns andra psalmer som står mig väldigt nära.
En är psalm 130: "Ur djupen ropar jag till dig, Herre.
Herre, hör min röst." Det är lätt att tänka att -
psalmerna är poesi. De är vackra och förtjusande.
Men i bakgrunden finns ofta en historisk händelse.
Till exempel är bakgrunden till Ps 51 att David hade svikit... -
Skickat Uria i döden. Han hade begått -
äktenskapsbrott med Batseba och låtit döda Uria.
Sedan besökte profeten Natan honom och frågade: -
"Vad ska man göra med den som stulit den fattiges enda lamm?"
David svarade: "Han måste dödas!" -
för han blev arg. Då sade Natan: "Du är den mannen!"
För att han stal Urias hustru.
Då kände sig David väldig syndig.
Psalm 51 berättar om hur det kändes för honom då.
Det finns många sådana... Eller ska vi prata mer om den?
Ja, alltså... Som du säger är den här psalmen väldigt intressant.
"Utplåna mina överträdelser...",
"Tvätta mig ren från min skuld..."
Han har begått fruktansvärda synder och brott. Det vet han.
Men sedan står det lite konstigt i vers 6: -
"Mot dig, just mot dig, har jag syndat..."
- Kan du förklara det? - Det är en mycket bra poäng.
Det handlar ju om att alltid när vi syndar -
så gör vi det i grund och botten mot Gud och Hans vilja.
Såklart även mot andra människor och mot oss själva.
Men i grunden är det ett brott mot Guds bud, alltså mot Honom.
- Så genom att vara otrogen och döda Uria, -
syndade han mot Kristus, den helige Guden.
- Precis. - Som även var Gud för dem han gjorde orätt mot.
Ja. Det fina är ju att David tog emot Natans budskap och -
verkligen förstod. Hans ögon öppnades där.
"Nu har jag gjort något jag aldrig borde ha gjort."
Det är en oerhört gripande psalm. Det finns en till...
- Innan du tar den andra, får jag ta en sak till?
Du pratade om David och bakgrunden.
I ett tidigare program talade vi om att evangeliet är kärnan i allt -
och att så är det även för dig.
Kan man se evangeliet i det faktum att när NT talar om David så står det:-
Herren säger: "Jag har funnit en man efter mitt hjärta.
Han ska utföra min vilja i allt."
Är det så på grund av evangeliet?
- Ja så är det säkert. Och jag tycker det är jättefint att -
Bibelns personer inte har skönmålats.
De framstår som de syndiga människor de är.
Ta Jakob som exempel. Luther sade att Jakob är ett exempel på -
att kristendomen handlar om Guds nåd.
För Jakob var en totalt hopplös man! Om han fick utgöra en länk i -
Guds frälsningsarbete, så säger det att Guds nåd verkligen är stor.
Bibeln döljer, lyckligtvis, inte människans sanna natur.
Den talar om vad vi är och att ändå, om vi lever nära Herren, -
kan Gud använda hopplösa människor i sitt arbete.
Till och med mig eller dig. Det är väl fantastiskt?
Samma sak gäller för alla Bibelns gestalter.
Det finns ju en del ganska häftiga historier.
Man tänker ibland "oj oj...". Men trots det ser Gud...
Man får känslan att istället för enskilda händelser -
ser Gud ofta på längre sikt.
Då får dessa människor vara med och förverkliga Guds frälsningsverk.
Trots att deras handlingar är fel och att Gud inte accepterar dem.
Långsiktigheten ligger bakom allt.
Jag kom att tänka på när någon klagade över att -
man inte kunnat finna bättre typer, då en del är helt hopplösa.
En annan pastor svarade då: -
"Det fanns verkligen inga andra." Och det finns inga nu heller.
Det kan även tillämpas i nutiden.
Till ledare för kristna organisationer väljs ju -
just sådana som inte riktigt kan något annat.
- Okej. - Är det inte lite samma sak?
Du hade en annan psalm också.
Den är alldeles storartat fin.
Det lär finnas två kapitel i Gamla Testamentet -
som särskilt handlar om judarnas omvändelse till kristendomen.
Det är två kapitel som står över alla andra.
Det ena är förstås Jesaja 53. Det andra är Psalm 22.
När man läser Psalm 22, -
om man där inte hittar Jesu verk på korset, -
försoningen av synderna och följderna av det, -
då måste man vara ganska blind.
Det är så elegant. Först talas det om -
Jesu plågor på korset och sedan kommer man till -
att Han förhärligas i församlingen, bland Israels folk.
Men längre fram... Det speciella är att den blir en missionspsalm.
Den öppnar för att föra ut budskapet till alla folk.
Här har man berättat att Messias kommer, -
sonar våra synder, församlingen prisar Honom för det, -
man börjar sprida budskapet till alla folk. Allt finns i Psalm 22.
"Alla jordens ändar ska minnas det och omvända sig till Herren, -
folkens alla släkter ska tillbe inför dig."
Precis. Det är missionsarbetet. Där står också om hur man -
kastade tärning om Jesus kläder. Hela historien redogörs.
Apropå Luther och hans rubriceringar av psalmerna.
Den här psalmen heter i vår Bibel "Den frommes lidande och seger".
Men Luther kallade den för "Kristi lidande och seger".
Det är precis vad det är. Helt rätt uttryckt.
Det blir så sanslöst levande.
Redan på förhand ser Gud vad som ska ske.
Han beskriver det, lite beslöjat och fördolt, -
när det öppnar sig är det solklart.
Ja och det är spännande för även bland judarna -
gör vissa tolkningen att det handlar om Messias.
Men de kanske inte ser det som att Han redan har kommit.
Men säg något mer om psalmerna. När man läser dem...
Vi har lärt oss att man kan lära sig av dem att -
vi ärligt kan utgjuta vårt hjärta inför Gud.
Det lönar sig inte att förställa sig. Vi kan som i psalmen ropa: -
"Var är du Gud?" och även klaga och föra fram vår plåga.
Men å andra sidan finns där Kristus -
som talar till oss och beskrivs i förväg.
På vilka ytterligare andra sätt läser du psalmerna?
Jag använder ganska ofta exempelvis psalm 139 -
i församlingsmöten, som inledande bön.
Det är en verkligt fin psalm. Om du kan läsa lite i början -
så vi får en bild av den.
- 139. - Den är jättefin som inledande bön.
"Herre, du rannsakar mig och känner mig.
Om jag sitter eller står vet du det, du förstår mina tankar fjärran ifrån.
Om jag går eller ligger ser du det, -
med alla mina vägar är du förtrogen.
Innan ordet är på min tunga vet du, Herre, allt om det.
Du omsluter mig på alla sidor och håller mig i din hand.
Den kunskapen är för underbar för mig, -
den är så hög att jag inte kan fatta den.
Vart kan jag gå för din Ande, vart kan jag fly för ditt ansikte?"
Sedan förundras han: "Stiger jag upp till himlen är du där, -
bäddar jag åt mig i dödsriket är du där."
- Jag brukar avsluta med "Men nu tystnar jag."
Eller hur var det nu? Några verser ner.
"Säger jag: 'Låt mörker täcka mig och ljuset bli natt omkring mig', -
så är inte mörkret mörkt för dig."
- Vårt mörker är inte mörkt för Gud. - Precis.
"Natten lyser som dagen, mörkret är som ljuset.
Du har skapat mina njurar, du vävde mig i moderlivet."
Hisnande bild av livet före födelsen.
Sedan tackar han för det och... "Benen i min kropp -
var inte osynliga för dig när jag formades i det fördolda..."
"Alla mina dagar blev skrivna i din bok..." och...
Du sade att det stod...
Det slutar med: "Rannsaka mig, Gud, och känn mitt hjärta, -
pröva mig och känn mina tankar.
Se om jag är på en olycksväg, och led mig på den eviga vägen."
Ja. Guds fantastiska allvetande blir synligt här.
- Ja så är det. Och även vårt värde.
Han har skapat oss i livmodern. Varje ben var känt redan då.
Det är helt underbara synvinklar. Jag har använt den ofta.
Och en enorm tröst ligger ju i att Gud vet allt -
men att jag ändå kan be: "Granska mig. Du känner ju mig -
så granska mig och se till så att min väg inte leder till olycka."
- För självbedrägeri kan alltid ske. - Det är sant.
Bra. Psalmerna är underbara och en otrolig skatt för oss.
Har du någon ytterligare som varit speciell för dig?
Det får bli avslutningen. Vi har ett par minuter kvar.
Jag har berättat om mina krisår som ung.
Då var det faktiskt en psalmvers som höll mig flytande.
Det är spännande att något som kanske inte talar till andra alls...
Det finns en mening i Psalm 5. Vers 13 tror jag det var.
I en äldre översättning stod det: -
"Du betäcker honom med nåd såsom med en sköld."
Med den meningen stärkte jag mig -
i de svåra stunderna och höll fast vid den.
Det är anmärkningsvärt att när livet är svårt -
börjar även gamla bibelord tala på ett helt nytt sätt.
Som om man hör dem första gången fast man gjort det hundratals gånger.
Vissa meningar kan bli så viktiga för en -
att de håller ens näsa ovan ytan. Genom att hänga fast vid dem -
tar man sig igenom mörkret.
Ett häpnadsväckande bevis på Ordets makt.
Tack Juha Vähäsarja och välsignelse i din fortsatta undervisning.
Vi rekommenderar alla att besöka Finska Bibelinstitutet.
Ni har ju kurser där man kan studera Bibeln närmare.
Ja, för unga och vuxna. Välkomna!
Tack. Tack kära tittare.
Ett enda Guds Ord kan bära när livet är svårt.
Och det bär även i döden. Ordet är märkligt men -
med det skapades ju världen och allt upprätthålls genom det.
Det är vår skatt. Välsignelse till din vecka. Vi ses igen.
Stöd Himlen TV7! I Sverige: Swisha din gåva till 123 677 9300
Stöd Himlen TV7! I Finland: Ring 0600 10070 (10,01 EUR + lna)
Lyssna till hela meddelandet så blir donationen gjord.
Översättning: Marita Hallgren Himlen TV7