Tere tulemast taas Piiblikohvikusse!
Täna räägime sellest,
mis võib tekitada kristlastele rahutust ja ahistust,
ning kuidas usklik on kutsutud turvalisse rahusse Kristuses.
Mul on külas Tapani Suonto One Way Missionist.
Tere tulemast! - Aitäh.
Kõik ehk ei tunne One Way Missionit.
Räägi, mis see Ühe Tee Missioon on?
One Way Mission on soomlaste rajatud misjoniorganisatsioon,
mis tegutseb 11 riigis.
See algas kunagi Helsingis
tänavaprojektist Reede Kristusele
ja levis sealt mujale maailma.
Meil on maailma eri paigus 100 - 200 töötajat,
ning peamiselt toimime palgata vabatahtlike jõul.
Kodumaal, eriti Helsingis, on meil töökeskusi,
millest olulisim One Way House
raudteejaama kõrval Kaisanieme tänaval.
Olid kunagi varemgi siin külas ja küsisin ka toona,
kas olukord Soome tänavail on muutunud.
Siis vastasid, et inimene on samasugune
ja evangeeliumi jõud on endine. Kas olukord on sama?
Jah. Inimene ei muutu.
Ka inimese igatsus Jumala järgi on tõeline,
kuigi seda alati ei tunnistata.
Täna räägime sinu uuest soomekeelsest raamatust
"Rahulikku meelt -
vastuseid meie aja deemoniõpetuste kaosesse."
Sinu raamatuke on oluline sõnavõtt
Soome tänases kristluses,
kuna hoiatad eri ilmingute eest,
mis võivad usklikult rahu viia ja ahistust tekitada.
Räägid sellest, kuidas inimene võib jõuda valeõpetuses olukorda,
kus näeb alati kõiges kas Jumalat või kuradit.
Nagu inimtasandit polekski.
Tood olulise näite leheküljel 40.
"Inimene võib samuti rikki minna, nagu minu mopeed 40 aasta eest.
Olin sõitnud sellega liiga karmilt ja selle siduriketas läks katki.
Mootor ei läinud prügimäele, kui see töötamast lakkas.
Kui see ära parandati, ei läinud mootorisse Püha Vaim,
vaid sinna pandi uus siduriketas.
Mitte kõik tagasilöögid pole kuradist."
Räägid tagasilöökidest, haigustest, ebaõnnestumisest,
ja ütled raamatus,
et kõike ei saa uskliku elus selgelt ära jagada,
mis tuleb kuradist ja mis Jumalalt,
iga kord, kui midagi juhtub.
Millist probleemi sa siin näed?
Inimene satub parajasse kaosesse,
kui maailm jääb must-valgeks.
See on teatud õpetuse tulemus,
mille juured on paljuski eduteoloogias,
mis jagab maailma must-valgelt kahte kategooriasse.
Kui nii hakatakse elu tõlgendama,
ja pidevalt kogetakse, et kurat ründab sind igalt poolt,
siis on elu väga kuradikeskne.
Elus esineb pidevalt erinevaid valupunkte.
Vahel valutab pea, on nohu, midagi pahandab sind,
auto ei lähe käima jne.
Kui halb ja negatiivne, kannatus jms on kuradi rünnakud,
on elu pidev võitlus kuradiga.
Selle piiblitõlgenduse järgi on meie ülesanne
kuradile vastu panna ja temaga sõdida.
Kui inimene haigeks jääb,
võib juhtuda nii nagu ühe minu sõbraga,
kellele usklikud haigestudes ütlesid:
"Miks sa ikka veel haige oled? Miks sa ei võitle saatanaga?"
Ta ütles, et on haigusest nii kurnatud,
et ei jaksa lillegi liigutada.
Ja siis peaks jaksama veel võidelda ja sõdida.
Läks nii, et nood mõlemad nõustajad
olid peagi läbipõlemise tõttu pikal haiguslehel.
Nad olid pidevas sõdimises läbi põlenud.
See viib väga ahistavasse, rahutusse,
hirmusegusesse kristlusse, kui kogeme,
et oleme teistest vägevamad ja targemad,
kuna meil on vahendid ja me seisame kuradile vastu.
See toidab inimese enesehinnagut ja toob uhkust.
Sellest saab jõudu, kuid see ajab inimese ummikusse.
Siin minnakse lausa äärmustesse. Tean üht seltskonda,
kes võitles taevaavarustes õhuvalla valitsejatega.
Nad väidetavalt väljusid kehast ja pidasid neid sõdu.
See võis viia täiesti okultsete teemadeni,
kuid samas arvatakse, et aetakse Jeesuse asja.
Mainisid haigusi.
Jeesus õpetab ise selgelt,
kuna tema jüngrid küsisid väga must-valge maailmavaatega,
kumb tegi pattu, kas tema, kes haige on, või tema isa?
Jeesus kärpis kohe nende tiibu ja ütles: Ei kumbki,
see haigus on selleks, et Jumala au ilmutada.
Kui lugeda Iiobi raamatut, kas sealgi polnud nii,
et Iiob ei kannatanud seetõttu, et oli nii patune,
või kurat oleks temast võitu saanud, vaid seepärast,
et ta oli nii ustav Jumalale.
Võiks öelda, et ta kannatas seepärast, et oli nii hea.
Kuna ta oli erandlikult pühendunud ja siiras, siis Jumal testis teda.
Kõiki ei katsuta nii läbi, kuid Iiobit Jumal testis.
Iiob sai selle eest ka autasu.
Iiobi kogemus tehakse täiesti tühjaks
ja pööratakse pea peale.
Probleemiks on see, et ei jääda Piibli juurde,
vaid seletatakse see ümber, ja nii see õpetus tekib.
Ütlesid, et tuleks Piibli juurde jääda.
Teise asjana rõhutad raamatus jõuliselt,
et kui õpetus oleks terve ja põhineks Piiblil,
vabastaks see paljudest ahistustest.
Nii see on.
Seepärast peamegi Piibli äärde naasma.
Meie äärmuskarismaatiline aeg loob igasuguseid õpetusi
ja teooriaid, mis on paljude meelest väelised,
kuid piibellikke alusteta
on nende vili ahistus, valu ja loobumine.
Alatähtsustatakse piiblitundmist ja tervet õpetust,
ning tahetakse näidata,
et pole vaja õpetust, vaid väge.
Jäägu teised õpetuse juurde, meil on vägi ja Püha Vaim,
meie teeme imesid ja ajame saatana välja kõigist,
keda ta kiusab.
Kui õpetusest mööda minna, satutakse kolinal metsa.
Paulus ütleb midagi hoopis muud, kui tõdeb,
et olete saanud südamest sõnakuulelikuks õpetuse sõnale,
mille juurde teid on juhatatud. Sa vist räägid samas asjast?
Jah. Meiegi peaksime selles püsima ja sinna naasma,
kuna ilma selleta on viljad nutused. Seda tahtsingi raamatus esile tuua,
et rahvas ärkaks mõtlema, millist vilja kannavad need väited,
mida mõned esitlevad absoluutsete piiblitõdedena.
Puud tuntakse tema viljadest.
Räägime veel veidi inimeseks olemisest.
Kui inimesel on mõni probleem, ta näiteks kardab midagi,
või ta on uje ja tal on raske uute inimestega kohtuda,
siis otsib ta abi valest kohast, kui selle mõtte demoniseerib
ega mõista, et peaks sellele inimesena abi saama.
Paljudes neist ringkondadest demoniseeritakse hirmu
ja küsitakse koosolekutel:
Kõigil, kellel on mingeid hirme, tõstke käsi,
ja kõigist, kes käe tõstsid, aetakse saatan välja,
kuna kõik hirm on kuradist ja kuradi deemonid.
See tekitab nõiaringi, nii et hakkad saatanatki kartma.
Tekivad traumad, mis hirmu vaid süvendavad,
ja seda rohkem on sinus saatanat
ning seda enam lootusetust ja ahistust sul on.
Kuid hirm pole must-valge asi,
see on osa meie enesealalhoiuinstinktist.
Väike laps kardab ja see kaitseb teda.
Me kõik kogeme teatud olukordades hirmu.
Peame seda käsitlema ja mõistma, kus on hirmu juured.
Elus võib esineda traumasid, kust hirmud lähtuvad.
Näiteks arglikkus, inimestekartus pole deemon sinus,
vaid osa meie loomusest, sellest võib välja kasvada
ja Jumal võib julgust anda.
Piibel ei näita kuidagi, et kõigis, kellel inimesekartust esineb,
elab saatan.
Mainisid juba, et inimene võib uhkeks minna
ja kujutleb, et teab rohkem, kui ta tegelikult teab.
Teame vaimseist asjust seda, mida Jumal on meile Sõnas rääkinud.
Peaksime sellega rahulduma, mitte kujutlema,
et võiksime olla rohkem kui Paulus, Johannes ja Peetrus
ning kõik teised kokku.
Paulus ütles: Mitte üle selle, mida on kirjutatud.
Kas näed siin ka seda ohtu?
Jah. Selle lähtekohaks pole Pühakiri, vaid kogemused.
Üks meie aja raskemaid ilminguid on see,
et kogemustest tehakse teoloogia.
Kogemused maalivad meile pildi Jumalast.
Kogemuste alusel luuakse uus evangeelium ja õpetus,
mida kinnitatakse kogemuslike näidete ja imedega.
See viib täiesti metsa.
Kogemusi on ja need on tõelised.
Kuid kogemusi tekitab peale Püha Vaimu veel keegi.
See, kes rajab oma õpetused kogemustele ja sellele,
mida on kogenud ja näinud, ning kui vägev ta on,
muutub altiks hingevaenlase eksitusele.
Kuna okultseid õpetusi luuakse kogemustega.
Kogemustel põhinevad paljud teisedki eksiõpetused.
Kristlus ei põhine kogemusel, vaid Piiblil.
Peame selle juurde jääma.
Kuni meie kogemused on piibellikud
ja need lähtuvad sealt, kinnitab see Jumala Sõna.
Kuid kõik, mis läheb Pühakirjast mööda
ja on rohkem kui Pühakiri, peaks meile muret tekitama.
Teist poolt inimeseks olemises nimetab Piibel lihaks,
ehk meie vanaks loomuseks.
Inimestena kiusatakse meid erinevate pattudega -
uhkus, ebaausus, truudusetus jms.
Kui nende puhul ei soostuta nägema,
et meie oma liha meelitab meid,
võidakse needki demoniseerida. - Jah.
Luther ütles, et meie liha on sama mis saatan,
see on liidus saatanaga. Meie liha on täiesti rikutud.
Paulus ütles, et minus, see on minu lihas, pole midagi head.
See ei tähenda, et Pauluses saatan elaks.
Liha on kuradiga liidus ja mässab Jumala vastu,
nagu hingevaenlanegi,
kuid kõik lihast lähtuvad himud ja tahtmised pole deemonid.
On erandlikke juhtumeid, kui esineb hooruse vaimu vms,
kuid seda kõike ei saa demoniseerida
ja inimesest välja ajada. Rääkisin ühest juhtumist,
kus jutlustaja ajas noorukist välja eneserahuldamise vaimu.
Seksuaalsed vajadused on loomulikud ja neid ei saa välja ajada,
kuid see liha kuulub ristile ja selles ongi vastus:
Peame vaimus käima.
Kui Püha Vaim meile väe annab, saame liha üle võidu.
Selles valdkonnas käivadki suurimad lahingud.
See pole võitlus kuradi vastu, vaid sõda meie loomuliku lihaga.
Juhid raamatus tähelepanu hingamisele uskliku elus,
kui ta on Kristuses. Siis on meil rahu Jumalaga.
Kui mingi ahistav õpetus meid sellest rahust välja tõrjub,
ei ole see Jumalast.
Peaksime naasma Kristuse-kesksesse ellu,
kus Tema on hingevaenlase võitnud.
See ongi Uue Testamendi keskseimaid sõnumeid,
et Kristus on võitja, kas pole?
Nii see on. Meie ülesanne pole kuradit võita,
kuna ta on juba Kolgatal võidetud.
Me ei sõdi selleks, et saatanaga võidelda,
vaid sõdime juba saavutatud võidu alusel.
Sõda on juba peetud
ning võime selles puhata ja rõõmustada,
et kõik pimeduse jõud, ja kõik, mis ahistab,
mille jõudu endi ümber maailmas näeme,
see on juba Kolgatal võidetud.
Me ei pea enam sõdima, vaid püsima Kristuses.
Tõeline vaimne sõda on selles, et käime vaimus, mitte lihas,
ja järgime Kristust siiralt.
Sel juhul oleme võitja leeris ja püsime võidus.
Püha Vaim ja Jumal tegelevad vaimuvägedega ise,
omal moel.
Kas sinu meelest saab
samas südames elada Kristus kui Issand ja Päästja,
ja siiski samas ka kurjuse vaim? - Ei saa.
See problemaatika viib küsimuseni, mida tähendab usklik.
Mõnede meelest on usklik see, kes käib kirikus.
Usklikud olevat kõik, kes kuuluvad kirikusse,
või kuskile Nelipühi või vabakirikusse.
Kui oma raamatus usklikust räägin, mõtlen ma jüngrit,
Jeesuse siirast järgijat.
Inimene võib niiöelda usus olla ja elada hooruses,
rahalises pettuses, käia okultistlikel koosolekutel.
On neidki, kes käivad ühel päeval spiritisti või hiilerite juures,
ning teisel päeval teenivad kuskil karismaatilisel palvusel.
Kui inimene elab Jumala Sõna vastaselt,
ei hooli Jeesuse õpetusest ega järgi siiralt Kristust,
on ta avatud kes teab millele. - Sel juhul ta polegi kristlane.
- Just. Ja Püha Vaim ei saa sellises inimeses elada.
Kui inimeses elab Püha Vaim ja ta järgib siiralt Jeesust,
kuigi võib vahel eksida või komistada,
kuid tunnistab oma patte ja naaseb õigele teele,
on ta Kristuses, Püha Vaim elab temas,
ja ta on kaitstud.
Inimene pole kui mahajäetud hoone,
kus deemonid teevad, mida tahavad, neid peab pidevalt välja ajama
ja nende vastu võitlema, isegi kui siiralt Kristust järgid.
Suurim kiusatus näib siin olevat,
et meid aetakse välja Kristuse-kesksusest.
Paulus ütles:
Sest ma otsustasin teada teie keskel ainuüksi Jeesusest Kristusest
ja Temast kui ristilöödust.
See ei tähendanud, et Paulus poleks üldse hoolinud,
kus ta magab ja mida sööb,
kuid tema vaimuelu kese, ja mille ümber kõik tiirles,
oli tema eest surnud ja üles tõusnud Kristus.
Jah. See on terve kristluse alus. Kui mõelda Pühale Vaimule,
siis Tema tuli meile Jeesust kirgastama
ja meid Jeesuse juurde juhtima.
Püha Vaimu ei saa siit välja jätta, nagu üks jutlustaja,
kes ütleb, et ei jaksa pidevalt Jeesusest rääkida,
vaid räägib pigem Pühast Vaimust, ja kui suuri imesid Jumal teeb.
Aga piibellik Püha Vaim on huvitatud Kristusest
ja Tema kirgastab Jeesust.
On teisigi vaime, kes end pühaks vaimuks nimetavad,
kuid tõeline Püha Vaim on tulnud Jeesust kirgastama.
Jeesus ise ütles: Tema austab mind.
Tuleb mõista, et kristlus on sama, mis üks isik - Kristus Jeesus.
Kui Jeesus välja jätta, ei jää kristlusest midagi järgi.
Isegi kui seal oleks Püha Vaim, Jumal ja kõik muu,
aga kui pole Jeesust, pole ka kristlust.
Üht selle arutelu tõsisemat sõnumit
mainid oma raamatu lõpus.
Jeesus ütles: "Paljud ütlevad mulle tol päeval:
'Issand, Issand, kas me ei ole sinu nimel ennustanud,
ja sinu nimel kurje vaime välja ajanud'"
ehk siis prohveteerinud,
"'ja sinu nimel teinud palju vägevaid tegusid?'
Ja siis ma tunnistan neile: Ma ei ole teid kunagi tundnud,
minge ära minu juurest, te ülekohtutegijad!"
Kas siin pole kõnekas see,
et siin ei räägita nominaalkristlastest?
Nimekristlased ei prohveteeri, ei tee vägevaid tegusid
ega aja välja kurje vaime.
Siin aga käib aktiivne tegevus Jeesuse nimel,
just Issanda nimel.
Ometi ütleb Jeesus: Ma pole teid kunagi tundnud.
Millega siin tegemist on?
Need inimesed pole kunagi siiralt meelt parandanud,
mitte kunagi järginud südamest Jeesust
ja pole uuesti sündinud,
kuid esinevad siiski Jeesuse nimel,
võivad olla kuulsad ja vägevad, ajada välja kurje vaime
ning teha näiliselt kõike vägevat,
kuid neil puudub tõeline Kristuse tundmine,
ja tõeline meeleparandus.
Kui nüüd asi positiivsemaks pöörata,
siis varem rääkisime,
et Kristuses on kõik tarkuse ja tunnetuse aarded,
siis kas kristlane saab üldse jõuda kaugemale
sügavast Kristuse tundmisest? - Ei.
Selles ongi kogu elu.
See, mida Ta meile oma Sõnas on ilmutanud,
on kõik, mida vajame.
Meil pole vaja teada pimedusemaailmast rohkem,
kui Püha Vaim meile ilmutab.
Pole olemas spetsialiste, kes teaksid sellest rohkem,
kuigi paljud väidavad seda, korraldavad kursusi,
teevad vägevaid tegusid ja väidavad, et teavad teistest rohkem.
Kuid tõeline, usaldusväärne teadmine
on meil Piiblis, kõik muu põhineb kogemusel.
Teooriaid, mida kinnitatakse kogemustega, on taevani.
Õpetatakse, kuidas ära tunda, kus saatan asub,
ja kuidas kuradit välja ajada.
Need on õhust võetud.
Peame Piibli juurde jääma, siis on meie vundament kindel.
Mida ütleksid lõpetuseks kristlasele,
kes neis asjus
just praegu ahistust ja väsimust kogeb?
Kui julgeksin, õhutaksin seda raamatut lugema.
Kirjutasin selle vastuseks neile, kes on kurnatud ja vaimselt haiged
ning usust loobunud just nende ahistuste tõttu.
Nad peavad Piibli juurde naasma.
Need valed tuleb Jumala Sõnaga alla tulistada.
Siis leitakse rahu ja alus, millel rahuliku meelega seista.
- Kristuse vermetes.
Jah. Kristuses on meil turvaline. Seda inimene täna vajabki.
Aitäh, Tapani Suonto, saates osalemast,
ja et kirjutasid raamatu "Ole turvallisella mielellä".
Soovitan seda soojalt lugeda ja neist asjust mõelda.
Meid püütakse pidevalt eemale peletada rahust
ja hingamisest Kristuses,
mille Jumal meile kinkinud on, et läheksime kuhugi kaugemale
või sügavamale, kui see,
et Kristuses on kõik tarkuse ja tunnetuse aarded.
Tema on pea, Kuningas, Issand. Tema on Päästja.
Temas võime hingata
ja Temas on meil pattude andeksandmine,
nii et oleme armastava Isa lapsed.
Õnnistatud nädalat!
Kohtumiseni nädala pärast Piiblikohvikus!
Kui soovid toetada TV7 Eesti tööd,
võid helistada annetustelefonile
900 1777 (kõne hind 7 eur).
Lisainfo: www.tv7.ee
Nii jätkub saadete tegemine ja teisedki saavad õnnistatud.
Jumal õnnistagu sind! Järgmise korrani!
Tõlge: Monika Jaaguri