Tere tulemast taas Piiblikohvikusse!
Täna räägime Iraagist ja mul on külas iraaklane,
Muayad Namrood. Tere tulemast! - Aitäh.
Kus sa Iraagis sündisid?
Bagdadis. Bagdadi kesklinnas.
Kuid pärined kristlikust perest? - Jah.
Kas usk on sulle väiksest peale isiklik asi olnud?
Kasvasin kristlikus peres
ja mingis etapis olin usust väga huvitatud.
Teismeeas see kadus ja läksin vale teed.
Hiljem naasin usu juurde.
Kas see oli juba Iraagis?
- Ei. Lahkusin Iraagist 1992 ja saabusin Soome.
Soomes tutvusin aasta pärast koguduse ja usklikega
ning kolisin Helsingisse. Käisin Saalemi koguduses.
Mult küsiti, kas olen kristlane. Vastasin, et muidugi.
Mu isa ja vanaisa olid kristlased. - Ei, aga kas sina oled kristlane?
- Muidugi olen. Mind ristiti väiksena.
Veel kord küsiti, kas ikka olen kristlane.
Mõtlesin, et tegemist pole vist keelelise arusaamatusega.
See küsimus pani mind ärkama.
Kas olen kristlane vaid seepärast, et mu vanemad on kristlased?
Kui nad oleksid hindud, poleks ma tänapäeval kristlane.
Alustasin Jumalaga otsast peale. Milline on õige tee?
Jumal juhatas ja näitas, et Jeesus on õige tee.
Kui Piiblit lugesin, muutus see veelgi selgemaks
ja otsustasin siis usklikuks saada. 1994. a alguses,
ca 20 aasta eest.
Suurepärane. Oled lugenud uudiseid Iraagist.
Ilmselt on kurb kuulda, mis seal kristlastega toimub.
Kristlastel ei lähe seal tänapäeval hästi.
Viimased kümme aastat on olukord allamäge läinud.
Viimase kahe kuu jooksul läheb veelgi halvemini.
Eriti Mosulis, mis on Bagdadi järel suuruselt Iraagi teine linn.
Seal elas 3 - 4 miljonit inimest Bagdadist 400 km põhjapool.
Seal on täiesti julm tagakius ja kristlasi on kodudest ära aetud.
See ei ole kerge asi, mida uudistest kuulata ja vaadata.
Kui sina seal kasvasid, siis saadi veel omavahel läbi
ja kristlased polnud moslemitega sõjas.
Tõepoolest. Mäletan 8 aastat kestnud Iraagi-Iraani sõda.
Seal võitlesid kristlased Iraagi eest moslemite kõrval.
Rääkimata sunniitidest ja šiiitidest.
Meil oli palju moslemitest naabreid, kes laenasid meilt sibulat
ja meie laenasime neilt soola. Olime kui üks pere.
Meil olid heanaaberlikud suhted. Elu oli normaalne.
Isa ettevõttes olid kõik kliendid moslemid.
Aeg-ajalt esines midagi väikest,
aga ei midagi sellist nagu praegu.
Kust see tohutu vastuolu sinu arvates tekkinud on,
millest kohutavaid asju loeme?
Otsene tagakius, äraajamine sünnikodust,
kristlased peavad vara maha jätma ja kiiresti põgenema,
neid on ka toorelt tapetud.
See johtub eelkõige sellest, et Piibel on seda ette ennustanud.
"Teid kiusatakse taga."
Teiseks on äärmusliikumised leidnud, et nüüd on sobiv aeg.
Viimased aastad Iraagis, kus polnud korralikku valitsust
ega riiki, kus on harjutud, et diktaator veab tervet riiki,
on viinud kaoseni.
On tärganud palju äärmusliikumisi, kes on testinud oma piire.
Seekord on piir väga kaugele nihutatud
ja keegi pole neile punast tuld näidanud.
Poliitikast ei tahaks palju rääkida,
aga kas USA sekkumine oli abiks?
See on otsene poliitikaküsimus,
aga minu meelest see ei aidanud.
Olen alati nii arvanud.
Teadsin, et USA rünnak Iraagi vastu pole õige lahendus.
Keegi polnud tollal olukorraga rahul,
kuid see oli palju kergem kui täna.
Lühidalt - see polnud hea lahendus.
Täna on alustanud äärmusliikumised, eriti ISIS,
süstemaatilist kristlaste väljaajamist.
Jah, eriti aladel, kus nad on võimu haaranud.
Näiteks Mosulis anti lahkumiseks konkreetne tähtaeg.
Seda teatati mošeede minarettidest, kust anti ka juhised,
et lahkudes ei tohi midagi kaasa võtta.
Pered võtsid automaatselt kergema ja hinnalisema kaasa,
kuid seegi on piiril ISISe kontrollpunktis ära võetud.
Mul oli Mosulis palju sugulasi.
Kuulsin ühest kaugest sugulasest,
kus ema võttis lastele tee peale vana leiba kaasa.
Viimases kontrollpunktis võeti leib ära.
Ema ütles, et see on vana ja see on laste jaoks.
Talle vastati: Olete väärusulised, te pole sedagi leiba väärt.
Leib võeti ära ja visati prügikasti.
Nende tegevus on väga toores olnud.
Väga julm tõesti. Kuskilt on see vaen sinna toodud,
sest kunagi suudeti naabritena koos elada.
See on tõsi.
Enamik, kes seal tegutseb ja neid asju juhib, pole iraaklased.
Nad on teistest araabiamaadest. Osaleb ka iraaklasi,
ei saa öelda, et seal ühtki iraaklast poleks,
kuid viha kristlaste ja teiste vähemuste vastu on sisse tulnud.
Taga ei kiusata vaid kristlasi.
Üks äärmusliikumine on mõrvanud kõik, kes nendega eri meelt olid,
olgu sunniidid, šiiidid, kristlased.
Ei mingit armu kellelegi.
Oleme siin sellest kõigest kaugel ja jälgime olukorda.
Mida konkreetset võiksime sellises olukorras teha?
Teha võiks palju siin kaugelgi.
Tähtsaim on olukorra eest palvetada.
Teiseks võiks Soome riik, ning kogudused ja kristlased
saata abi peredele, kes on põgenenud vaid seljariietega.
Paljudel pole peavarju, rääkimata toidust ja riietest.
Talv on saabumas ja mägedes on väga külm.
Kuhu nad on läinud?
Iraak on suur riik.
Kui sunniitidel on probleemid, on neil Iraagi keskel oma alad.
Kui šiiitidel on probleemid, lähevad nad omade juurde lõunasse.
Kui kurdidel on probleemid, lähevad nad oma aladele põhja.
Kristlasi on kõikjal, nad on algusest peale seal olnud.
Kuna Mosul asub põhjas ja Kurdistani lähedal,
on nad peamiselt Kurdistani läinud.
Paljudel Iraagi kristlastel on külasid Mosulist väljas,
kuid neiski on haarangud olnud. Turvaline on veel vaid Kurdistanis.
Kas oled kuulnud midagi oma lähisugulastest?
Külastasime neid vahel suviti Mosulis
ja ka Kurdistani kaunitel aladel.
Uurisin, mis neist on saanud, ja nad on tasapisi lahkunud.
See pole esimene kristlaste tagakius.
Paari aasta eest esines samuti tagakiusu, kuid palju kergemalt.
Nad lahkusid peamiselt Kurdistani.
Kas usud, et neid suudetakse Kurdistanis vastu võtta?
Ei ole muud võimalust.
Kurdistan on Iraagi kristlastele ukse avanud.
Meil on pikk, ühine ajalugu
ja neil on Iraagi kristlastega head kogemused.
Iraagis teatakse, et kristlased pole kunagi relva haaranud,
vaid alati tagakiusu kannatanud.
Nad pole kedagi tapnud, ega kellegi vastu sõda alustanud.
Nagu praegugi Mosulis näeb - nad on valmis oma usku säilitama
ja lahkuvad varandust maha jättes.
See on väga huvitav.
Nad pole osutanud relvastatud vastupanu,
vaid on nõustunud lahkuma ja kõik maha jätnud,
selle asemel, et usust loobuda.
Neile anti võimalus islamisse pöörduda.
Neil on 3 - 4 alternatiivi. Üks on moslemiks hakata,
teine on jääda ja maksta mittemoslemite makse,
kolmas võimalus on surra, ja neljas lahkuda.
Nad lahkusid, sest ei tahtnud maksu maksta,
kuna ei kogenud, et see oleks nende kohus.
Ja kui on võimalik elada ja lahkuda, pole vajadust ka surra
ega moslemiks hakata, nii et kõik lahkuvad.
Oled seal elades näinud nii islamit kui kristlust.
Milline on sinu meelest nende suurim erinevus?
On mõningaid olulisi erinevusi,
kui vaadata, mida moslemid meist kristlastest arvavad.
Üks neist on Piibli eksimatus. Nende meelest on Piibel võltsing.
See polevat sama Sõna, mis ca 2000 aasta eest kirjutati.
Nende meelest on Piibel võltsitud? - Jah.
Teatud kirjakohad neile tihti ei sobi
või kuuluvad nende meelest mõnele teisele autorile
ning seetõttu on nad need tühistanud.
Näiteks Jeesuse surm.
Kuigi Piibel tunnistab korduvalt, et Jeesus suri ristil
ja tõusis kolmandal päeval surnuist, usuvad moslemid,
et Jeesus ei surnud, vaid elab, ja tõusis otse Taevasse.
Nad respekteerivad ja armastavad Jeesust nii palju,
et ei taha alistada Teda olukorrale, kus Ta pidi surema.
Need surmaasjad on erinevad, rääkimata kolmainsusest.
See on väga suur teema.
Need on ehk kolm tähtsaimat ja otsustavaimat erimeelsust.
Nägid Iraagis kristlaste ja moslemite heanaaberlikkust.
Kas nende eludes on mingi erinevus?
Seda tuleb moslemilt küsida.
Moslemid ütlevad, et kui olime sõjas või armees,
ja moslemid käitusid vääriti või tegid midagi halba,
siis kristlased ei läinud kunagi kaebama.
Nad on näinud Iraagi kristlastes lojaalsust.
Kristlased ei vannu kunagi, vaid ütlevad üksnes 'jah' ja 'ei'.
See on tore tähelepanek, kuigi see ei pea alati paika.
Külalislahkuse osas on moslemitel suur edumaa.
- Seda peame neilt õppima.
Piibel õpetab, et külalislahkuses jõudke üksteisest ette.
Elamise tasandil pole suuri erinevusi olnud.
Sind veenis isiklikult Piiblit lugedes Jeesuse elu.
- Jah. Uskusin ja mõistsin, milleks Jeesus ristil suri.
Minu väikses katoliku kirikus, kus me käisime, oli rist,
ja räägiti sellest, kuid ma ei mõistnud kõike.
Tajusin alles hiljem, milleks Jeesus suri,
milleks oli vajalik rist ja miks Ta üles tõusis,
ning mida Ta üles tõustes võitis.
See on eelkõige Püha Vaimu kogemus.
See annab elujõudu, ning kõigis oludes usku ja jõudu.
Mõtleme veidi tulevikule.
Kristlased on põgenenud ning elavad Kurdistanis ja mujal.
See on ühe kirikuajaloolase sõnul esimene kord 1500 aasta jooksul,
kus Mosulis pole kristlasi.
Võime ajaloos veelgi kaugemale minna.
Joona käis juba enne Kristust Niinives evangeeliumi kuulutamas.
Mosul asub vanas Niinives.
Piibel räägib,
kuidas kuningaski selles suures linnas meelt parandas.
Kogu rahvas parandas meelt ja alustas uut elu.
Ja Joona oli pettunud. Teame seda lugu.
Tihti, kui mõtlen sellele loole ja Mosuli olukorrale,
siis vihastan Joona peale.
Ta oleks võinud sinna jääda ja neid õpetada.
Ta jättis nad maha ja nad pöördusid lõpuks oma vanade teede juurde.
Pärimuse järgi saabus evangeelium Iraaki juba algaegadel.
Neist 70st jüngrist, kelle Jeesus enne neid 12 misjonitööle saatis,
tuli kaks Iraaki. Evangeelium saabus juba siis.
Ja tõenäoliselt Mosuli kaudu, kuna see on Jeruusalemmale lähemal.
Mosulis on iidseid kirikuid.
Üks, mis alles hiljuti põletati, oli 1850-aastane.
- Ja see on nüüd maha põletatud? - Jah.
- Mõõdetamatu ajalooline väärtus.
Seal on kokku ca 60 kirikut, 30 ringis neist väga vanad.
Mõningais neist olen käinud, kuid lapsena ei osanud hinnata,
kui tähtsad ja imelised nad olid.
Mosulis on alati kristlasi olnud ja nagu mainisid,
esimest korda kogu Mosuli ajaloos pole enam ühtki.
Kui räägime Iraagi kristlastest,
räägime assüürlastest ja kaldealastest.
Minagi olen kaldealane, räägin kaldea keelt.
Aabraham pärines Kaldea Uurist.
Need olid esimesed rühmad, kes Iraagis evangeeliumi kuulsid
ja kristlusse pöördusid.
Kui kristlased nüüd ära aetakse, aetakse ära Iraagi ajaloo juured.
Järele ei jää midagi,
kõige lugupidamise juures teiste Iraagi rahvuste suhtes,
meie oleme seal algusest peale olnud.
Ja nüüd aetakse meid vägisi, süstemaatiliselt minema.
See ei tule kasuks.
Tekib küsimus, et kui omalt maalt suudetakse ära ajada
kõige ajaloolisem rahvas, mis siis veel mujal tehakse,
kui see sügaval islamis istuv kalifaadi mõte levib.
Nii see on. Nad püüavad kindlasti.
Neil on selge sõnum: kogu maailm.
Nagu meiegi peame viima evangeeliumi kõigile rahvaile,
kuid võidab alati armastuse sõnum. See on täiesti selge.
Keegi ei saa minna Piibli põhjal teisi tapma.
Ja kuigi seda on ajaloos tehtud, ei ole see lähtunud Piiblist.
See on olnud nende endi mõte ja tegevus.
Kust leiad lootust tulevikuks? Kas kristlased võivad kunagi naasta?
Mis on lahendus?
Kui neile antakse võimalus naasta, on see siiski suur trauma.
See pole kerge.
Paljud ehk ei tahagi enam naasta turvatunde puudumise tõttu.
Keegi ei suuda seda neile garanteerida.
Mul on kahju evangeeliumi pärast.
Iraagis on olnud eri allikate järgi üle 2 miljoni kristlase.
See oleks hea ressurss, mille kaudu evangeeliumit levitada.
Kuid täna on neid alla 500 000. See teebki kurvaks.
Muidugi see, et nad on pidanud kodud jätma,
aga ka evangeeliumi seisukohast polnud see kasulik.
Saatan on püüdnud selleks muidugi pidevalt eri asju kasutada.
- Et evangeelium ei leviks. - Jah.
Kas neil seal enam lootust on? Ei usu.
Need, kes on Mosulist Kurdistani läinud,
ei taha enam naasta.
Paljud loodavad põgenikena Läände pääseda ja eluga edasi minna.
Mosulis on kogu ajaloo vältel Bagdadiga võrreldes
kristlaste suhtes veidi rohkem pingeid olnud.
Kuid nüüd on asi veelgi hullem.
Nagu ütlesid, võime palvetada paremaid aegu,
võime toetada praktiliselt neid, kes on põgenenud.
Seal saab eri kanalite kaudu tööd teha.
Vahepeal kuulutame evangeeliumi siin. - Ja mujalgi.
- Maailma äärteni.
Meid on kutsutud selleks. See on meie kohus.
See ei pea toimuma käsu all.
Kui inimene on seda kogenud, ei saa ta vait jääda.
See oleks sama, kui rühmaga Sahara kõrbes eksiksid,
ja leiaksid üksi vett.
Vaevalt sa seda üksi jooksid ja teistele ei räägiks.
See on sama asi. - Hea võrdlus.
Aitäh, et rääkisid neist asjust.
Õnnistust sinu ellu ja töösse!
- Aitäh. - Palvetame rahu Iraaki,
et seal võiks taas evangeeliumi kuulda.
Aitäh, head vaatajad!
Võime palvetada ja abi saata.
Vajame kõik evangeeliumi. See pole mingi käsk, nagu kuulsime.
Võime rääkida sellest, mida oleme näinud ja kuulnud.
Evangeelium ei too vaid pattude andestamist
ja kohta taevas, vaid teeb maailmas palju head.
See toob rahu ja võimaluse elada ning ligimest armastada.
Õnnistatud nädalat!
Kohtumiseni nädala pärast taas Piiblikohvikus!
Kui soovid toetada TV7 Eesti tööd,
võid helistada annetustelefonile 900 1777 (kõne hind 7 eur).
Lisainfo: www.tv7.ee
Aitäh sinu toetuse eest, mis aitab saateid teha!
Jumal õnnistagu sind! Järgmise korrani!
Tõlge: Monika Jaaguri