CAFÉ BIBELN
Välkomna till Café Bibeln.
Idag pratar vi om en sak som är mycket viktig -
och betydelsefull. Varför är det här liksom i Amerika -
enligt nya undersökningar så att många tidigare församlingsungdomar-
eller majoriteten av dem som blivit konfirmerade, senare överger -
den tro till vilken de blivit döpta -
och i vilken de undervisats under konfirmationstiden.
Vad är det som leder till ett så stort avfall från tron?
Min gäst är professor i fostran, vetenskap och tradition -
Tapio Puolimatka från Jyväskylä universitet, välkommen.
Tapio, du har skrivit en ny bok som heter -
"Viisauden ja tiedon aarteet Kristuksessa" ung. "Vishetens och -
kunskapens skatter i Kristus." Du funderar på hur tron föds -
och vad den är. Här finns information om mycket sådant -
som är svårt att hitta någon annanstans. Du behandlar t. ex. -
grundligt islam utöver kristendom, men framför allt berättar du -
om hur Kristi evangelium inverkat på historien och kulturer.
Ur din synvinkel Tapio Puolimatka, -
hur ser du på den amerikanska undersökningen som konstaterar -
att USA:s evangelikala kristna under de senaste åren -
diskuterat hur man förlorat en s.k. Y-generation.
Den består av dem födda på 1980-talet och senare -
varav enligt undersökningen 60% lämnar kyrkan inför vuxen ålder.
I Finland är situationen den -
att över 90% av ungdomarna blir konfirmerade.
Sedan 3-5 år senare -
är de nästan helt borta. Det finns väldigt få unga vuxna i statistiken -
som är aktiva inom kyrkan eller väckelserörelser.
Vad anser du det beror på -
att ungdomar som fått undervisning, varit aktiva, blivit konfirmerade -
till så stor del senare överger den kristna tron?
Nu ställer du en svår fråga.
Det beror säkert på många saker, som du säkert vet.
För olika människor kan det finnas olika faktorer som inverkar.
En sak är hur djupt avfallet är.
Människan har många nivåer.
Om vi tänker på de uppfattningar som sprids i dagens massmedier -
så är tron på Jesus i den tankevärlden förknippad med -
negativa saker som t. ex. -
"Tror du på Jesus så är du lite enfaldig och inte speciellt kritisk."
"Du har anpassat dig till vad man lärt dig, du tror, du är kanske svag -
som behöver trygghet från en himmelsk Far..." Dylika saker -
förknippas kanske med bilden av en troende medan ateisten ses som -
fördomsfri, kritisk, tänkande, modig och självständig.
Det kan vara svårt för en ung person att ta på sig -
bördan av en image som en gammal- modig, trött människa som söker -
trygghet i något overkligt för att orka leva.
Så det finns en social press -
på att vara intelligent och modig -
det vill säga ateist.
Man ger en sådan bild? - Ja. Det som är mycket -
paradoxalt är att den här ytliga bilden -
bara är en föreställning.
Det är inte något som svarar mot verkligheten.
Den image som lever i massmedia har stark inverkan på människor.
De inser inte att när de börjar styras av dessa intryck -
blir de just sådana som de själva ser ner på.
De är inte självständiga, kritiskt tänkande, för de överväger inte själva-
vad som är sant, utan hur det ser ut om man säger sig vara Jesu lärjunge.
Hur ser det ut i människors ögon? Ofta glömmer man -
att det ytliga är en annan sak än hur det verkar på ett djupare plan.
Djupt nere finns en intuition gällande vad som är sant.
- Det du säger stämmer med de forskningsresultat som hävdar -
att många unga i t.ex. USA som lämnar kyrkan säger att de -
inte fick svar på de frågor -
som de ställt. De har liksom inte övergett något -
som de fått goda grunder i, utan de har aldrig haft de svar -
de söker. De har bara rört sig på den ytliga nivån.
Det förvånar mig lite hur unga uttrycker saken.
Att de inte fick svar. Det handlar ju inte om att vi ska få svar, -
utan om att jag själv aktivt söker svar.
Ingen ger färdiga svar. Vi kan inte tänka att församlingens -
pastorer med många åhörare ska kunna lägga sig in i var och ens -
specifika problem. Det finns idag internet, böcker och massvis -
med material där du kan hitta svar.
Många av världens ledande filosofer som är kristna -
har producerat mycket litteratur, hundratals grundliga utredningar -
som ger svar. Man ser lite av en passiv attityd här.
- Jesus sa ju att för den som bultar ska dörren öppnas.
Den som söker han finner. Det betonar aktivitet.
Många kristna tänkare, t. ex. Pascal har sagt att om vi inte verkligen -
älskar sanningen så har vi ingen chans att hitta den.
Det finns så mycket lögn och förvillelse i farten.
Sören Kierkegaard sa något liknande. Om vi inte passionerat älskar -
sanningen så finner vi den inte. Handlar det i själva verket om det -
att människan söker en ursäkt -
för sitt avfall och skyller det på något annat än en egen ovilja att söka?
Om jag säger att jag inte funnit svar så ter jag mig som en människa -
som ärligt sökt och undersökt och hävdar att felet är någon annanstans -
än hos mig. Bibeln lär att vi ska pröva oss själva -
så att om tvivel vaknar i mig, beror det då som Jesus sa på att -
jag inte vill komma ut i ljuset?
Det ljus som finns i Jesus. För att ljuset avslöjar oss.
Om vi tänker på vårt samhälle i stort -
så är det lätt att leva skild från Gud -
för du kan lita på att systemet håller dig vid liv.
Då kan att följa Jesus vara något som kräver något -
och det utmanar moralen, jag kan inte längre leva bara för mig själv -
utan måste också tänka på andra i nöd. Kanske vill man fly dessa krav.
Många filosofer medger det, t. ex. Thomas Nagel -
konstaterar att tanken på en Gud som säger hur han bör göra -
är väldigt motbjudande. Idag framhäver man självständighet -
så det kan vara en motbjudande tanke att jag på något sätt är ansvarig -
inför en högre varelse som hela tiden ser mig.
När man läser Nya Testamentet är det intressant att Jesus -
lägger stor vikt vid detta.
Han säger att vi inte kan tro för att vi söker ära från varandra -
och inte den ära som kommer från Gud. (Joh 12:43)
Han låter förstå att om vi tänker söka enligt det -
som omgivningen och den grupp vi tillhör och för oss viktiga människor -
anser och vi söker acceptans och ära hos dem, -
så finner vi aldrig sanningen. Först när man ärligt söker sanningen -
och Guds ära, kan man finna den. Det är en ganska radikal tanke.
- Det är en viktig synpunkt.
Jag kommer att tänka på Lenin som var ett geni vad gäller propaganda.
Han ansåg att det inte lönar sig att kämpa mot kristendomen -
med motiveringar eller resonemang.
Han ansåg att det mest effektiva sättet är hån.
Richard Dawkins säger samma sak. De som ser på saker från sidan -
kan i högre grad påverkas genom att till bilden av en troende koppla -
en egenskap som hånas och förlöjligas så vill ingen ha det.
Som du sa, om vi söker ära och människor använder hån -
och förlöjligande som vapen, så kommer vi att försöka undvika -
att utsättas genom att gömma mig och inte bekänna att jag följer Jesus.
I dylika situationer segrar inte sanningen.
Jesu svar på det här var ju -
att om man hånar oss ska vi glädjas.
Om du gläds när du blir hånad så blir själva hånets kraft -
svagare och försvinner. Din sociala omgivning förnimmer -
att det inte biter på dig. När de börjar undra varför det inte biter på dig -
så inser de kanske att det bara var omotiverat hån.
Om vi bara går genom det -
så ser vi att de som gör det växer i frimodighet.
Modet växer ju mer du går fram så här, ju mer frimodigt du bekänner -
att du följer Jesus desto starkare och mer självständig blir du.
- Det här är något oerhört viktigt. NT säger ju till och med så här -
att de inte kunde räddas för att de inte tog...
Eller att de gick förlorade för att de inte hade kärlek till sanningen.
Om vi inte älskar sanningen, enligt NT, -
eller tar emot kärlek till sanningen, så kan vi inte ens bli räddade.
Vi går förlorade för att vi älskat lögn.
Jag var en gång tolk åt en man -
som berättade något mycket rörande.
Han och hans hustru hade adopterat en dotter -
och fostran misslyckades på något sätt, utgångsläget var -
mycket svårt för flickan och till slut sålde hon sig själv i Amsterdam.
Pappan köpte en husbil och körde dit -
tillsammans med sin hustru och körde omkring och sökte flickan i veckor -
tills de hittade henne.Jag tänkte på att om han älskat något annat än flickan -
och funderat på vad människor ska tycka, om han varit cynisk och sagt -
att hon själv valt sin väg som vuxen, -
pinsamt att leta efter sin egen dotter... Om han tänkt i de banorna -
hade han aldrig hittat sin dotter och hon hade aldrig fått hjälp.
Sanningen kräver stort mod -
för att slå sönder sociala tabun som att fråga om trossaker, -
tala om dem... Det kräver mod.
Under ett kristet möte var det en evangelist som berättade om sitt -
arbete bland alkoholister. Det var en rolig historia. Han evangeliserade -
en gång på en soptipp där alkoholister plockade saker för att få pengar.
Han hade bjudit in en av dem till ett kristet möte.
Mannen hade sagt: "Jag kan inte komma, det förstör mitt rykte."
Det här visar vilken kraft det finns i image.
Det framställs så i vår kultur. Som kristna är vi bortskämda -
i vår lyxgeneration. Vi har levt mitt i överflöd och välfärd.
Vi har svårt att förstå att det ska kosta ens lite att följa Jesus.
Någon kanske tittar snett eller ser mig i ett visst ljus.
Min uppgift är just att förändra den bild andra har och kulturen.
Ofta frågar människor mig om jag t. ex. ska föreläsa någonstans -
och analysera vår tid, så frågar de mig vart vi är på väg?
Jag brukar säga att det beror ju på dig.
Det är du som beslutar vart vi är på väg. Hur påverkar du?
Vi är inte medvetna om att en hur liten grupp vi än vore -
så när Jesus och Gud är med oss -
så kan vi påverka, vi kan förändra denna image.
- Tolv män, Jesu lärjungar, förändrade världshistorien.
- Tänk på Kina där de hade en skoningslös ateistisk propaganda -
och man använde förfärligt våld mot kristna, så mitt i det började Gud -
göra sitt verk, vidröra hjärtan och göra under.Samma sak i muslimska länder.
Evangeliets kraft är större, Gud är större än den image media skapar.
- Är det så att när vi tänker på att Ordet ska nå fram -
så är också det här mycket viktigt. Jag intervjuade här en gång en äldre -
kinesisk dam, för en tid sedan.
Hon sa att hon blev kristen -
och började på allvar be till Gud och Jesus när en av hennes -
bekantas make tvingades lida för sin tro -
och ändå höll fast vid den.
Hon insåg att ingen betalar ett sådant pris för tron om den inte är verklig.
Jag kommer också att tänka på en annan gång -
när jag talade med en man som under sovjettiden suttit 14 år i fängelse.
Jag frågade om hans barn var bittra över att han varit i fängelse i 14 år -
och de inte hade någon pappa när de växte upp som pojkar.
"Nej", sa han. En av pojkarna hade sagt: "Pappa vi har sett -
hur verklig tron kan vara, också när den kostar allt."
Eftersom pappan ändå höll fast vid tron, ville också sonen tro.
- Jag läste om en pakistansk polistjänsteman -
som förhörde kristna som torterades.
Han förundrades, liksom också vi gör -
över att den kristne sa sig vara lycklig... Han kunde bara förneka -
Jesus och ta tillbaka Muhammed för att bli fri.
Den kristne blev dödad i fängelset, men han dog lycklig.
Det fick polismannen att konvertera till kristendomen.
Vårt problem här är att vi inte har tro på samma sätt. Men det handlar -
om verklighet. - Här kostar det bara vårt rykte eller sneda blickar.
- Och ryktet berör det bara en tid.
Vi lever i ett fritt samhälle -
där vi kan ha öppen interaktion.
Sanningens möjligheter är då stora för människor förnimmer något.
Det är därför -
som Jesus säger att det finns skäl att glädjas.
- Ni är världens salt och ljus. - Det är ett sätt på vilket Gud kallar människor.
Människor är intresserade av när man tvistar om ett fenomen.
Något som debatteras och om vilket det talas. Det väcker intresse.
Det är intressant som du sa att om man i vårt land har ganska få -
av dem som offentligt och modigt bekänner sin tro.
De finns, men inte särskilt många.
Är det så att om de skulle bekänna så skulle utrymmet bli större?
Många vill inte bli intervjuade -
eller offentliggöra sin tro av rädsla för vad som följer.
Det att vi är tysta gör det bara allt mer trångt för oss.
Så är det. När vi skyddar oss individuellt -
så är det mycket kortsiktigt och själv mister jag mycket av glädjen.
Det är lycka att öppet vara den man är.
Det är också glädje att öppet bekänna Jesus.
För då är du i kontakt med kärlek, godhet och dylikt.
Som du sa, var och en som bekänner skapar mer utrymme.
Den som gömmer sig gör utrymmet mindre för imagen där omkring -
blir inte utmanad, hur falsk den än är.
- Nu kommer vi tillbaka till det du sa om vart världen är på väg.
Det beror på oss, på troende.
Om vi frimodigt stiger fram och "kommer ut ur garderoben" -
och som troende säger att vi tror på Kristus -
så förändras situationen.
Precis. Och t. ex. i universitetsvärlden finns rätt många dolda kristna.
Det är tråkigt så till vida att kristna där -
som t. ex. har en tjänst på universitetet och gömmer sig -
så flyttas pressen till kristna skol- och gymnasieelever.
Det finns ingen som offentligt för fram den kristna synen.
Dessa vuxna män drar sig undan från fronten -
och barnen utsätts för elden. På det viset är det tråkigt.
- Så du rekommenderar frimodighet för troende?
- Jag rekommenderar det också med tanke på universitetsvärlden, -
det är del av att göra vetenskap. Vi ska vara öppna med varifrån vi utgår.
Modern vetenskap har ju fötts utifrån kristna utgångspunkter -
så varför skulle man försöka dölja det? Universitet som institution -
har fötts med kyrkans stöd, den är en kristen uppfinning.
Varför skulle man gömma Kristi namn? - Som att förneka sin mor.
- Det är att förneka de utgångspunkter från vilka hela forskningsarbetet -
fått sin ursprungliga inspiration.
När Jesus säger att den som känns vid Mig inför människorna -
honom ska Människosonen kännas vid inför Fadern, -
så finns det en djup andlig dimension i det.
Ja, det handlar ju om att vara hel.
Vissa kristna filosofer har lagt märke till det -
att människan bara kan vara hel när hon öppet förbinder sig till det goda.
Om jag förbinder mig till ondska -
står jag i konflikt med mig själv för att jag är Guds avbild.
Jag kan skilja på gott och ont.
Om jag öppet förbinder mig till Jesus som är fullständigt god, är kärlek, -
så kan jag vara alldeles hel. Jag kan på ett äkta sätt vara den jag är.
Jag kan vara i harmoni med mitt samvete och mitt förnuft.
En hel människa. Också det individuella kommer då fram -
för jag kan leva i relation till personen som är kärleken.
Jag lever på några trånga föreställningars villkor.
- Vad skulle du här till sist säga: Om en människa medger att det är sant -
vad du säger, men i den stund när jag borde -
bekänna min tro i någon situation, så sviker modet.
Vad ska man göra i sådan mänsklig svaghet -
och synd där vi inte vill stiga fram?
Det hjälper att inse att modet sviker hos alla.
Bara Jesus har mod.
Vi lever beroende av Hans blod och Hans förlåtelse.
Man ska inte bli förskräckt om man misslyckas.
Jag kan leva som lärjunge till Jesus fast jag misslyckas -
och där jag vågar kan jag bekänna.
Det blir en språngbräda så att jag i ett annat läge vågar lite mer.
Var och en måste hitta sin väg.
Det finns inte bara ett sätt som är rätt.
Modet växer. Det som känns omöjligt och som ett stort språng -
kan man göra i små steg. Jag kan lämna ett Johannes evangelium -
någonstans på en offentligt plats -
så någon kan hitta det. Kanske jag senare vågar ge det åt någon direkt.
- Tack Tapio Puolimatka för att du besökte programmet.
Du har uppmuntrat oss till att vara öppna och ärliga och bekänna -
vår tro var och en på sin plats. Var välsignad i ditt arbete.
Välsignelse också till er bästa tittare. Var du än är, var din plats än är -
så be Gud om ledning och hur du i din egen omgivning -
och situation frimodigt kan vittna om Kristus.
Det du har att förlora är skrattretande litet i jämförelse med det -
som är tillgängligt. Vi låter Jesu ord uppmuntra oss. Den som känns vid -
Mig inför människorna, honom ska Jag kännas vid inför min Fader.
Ha en välsignad vecka, vi ses igen om en vecka i Café Bibeln.
Ännu en viktig sak.
Att göra tv-program är teamarbete.
Det är min förmån att intervjua en intressant person efter en annan.
Så har vi teamet som filmar, regisserar och alla som jobbar -
men vi kan inte göra det utan din hjälp.
Det här programmet liksom allt tv-arbete behöver ekonomiskt stöd.
I Finland kan du ge ditt stöd genom att ringa 0600 10077, det kostar 10 euro.
Du kan också göra en inbetalning till 111230-342789, ref 8141.
I Sverige: Korsets stöd, PG 97572-2
SMS:a "HimlenTV7 100" till 72672 (så skänker du 100 kr).
Jag hoppas du vill vara med i teamet -
och göra dessa program.
Översättning: Eva Fredriksson-Lidsle Himlen TV7