Tere tulemast taas Piiblikohvikusse!
Täna on stuudios juba tuttav külaline Nina Åström.
Tere tulemast saatesse! - Aitäh.
- Oled laulja, ema, õpetaja ja palju muudki.
Räägime täna sinu viimatistest tegemistest.
Oled teinud uue, huvitava plaadi. Kuulame alustuseks ühe loo.
Minu aardeks on andeksandmine
Minu aardeks on, mu Issand, Su rist
Minu aardeks on Jumala armastus
Minu aardeks on nüüd Jeesus, Kuningas
Jeesus, Kuningas
Minu tugevus on su lepitusveri
Minu tugevus on Sinu arm tänagi
Minu tugevus on, mu Issand, Su Vaim
Minu tugevus on Sinus, Jumal
Minu lootus on Jumala juhatus
Minu lootus on Ta Sõna püsivus
Minu lootus on elu igavene
Minu lootus on kindel ja kestmajääv
Kindel ja kestmajääv
"Minu aardeks on andeksandmine"
on esimene rida selles keskses laulus.
Räägi veidi sellest uuest plaadist ja sellest loost.
Tegemist on taas Hilja Aaltose tekstidega,
see on järg eelmisele plaadile "Avoin taivas".
Selle laulu nimi on "Minun aarteni" (Minu aare),
mis on üks 11st loost uuel plaadil,
kus tekstid on Hilja Aaltose sulest ja viisid Hannu Huhtalalt.
Selle loo viisi kirjutasin küll mina.
Nii et tekstid on Hilja südamelt.
Hilja Aaltost tunneb ilmselt enamik Soome kristlasi.
Tutvusta teda paari sõnaga, juhul kui keegi ei tea teda.
Ta on Soome naine,
kes suri umbes aasta eest 105-aastasena,
mis on omamoodi saavutus, kuid mitte peamine.
Ta oli kaua aega usklik, teenis Jeesust, oli evangelist,
palvetaja, kirjanik, luuletaja, kirjutas palju laulutekste,
prohvetlik hääl, mis ületas kirikkondade piire.
Temast peeti väga lugu.
Oma viimased aastad veetis ta haigevoodis.
Arusaadavalt oli ta selles vanuses juba nõrk.
Ta lihtsalt lebas voodis, olles siiski piisavalt heas vormis,
nii et viimastel aastatel käis tal pea iga päev külalisi,
kes soovisid, et ta nende eest palvetaks ja prohveteeriks neile.
Tema nõuandeid käis kuulamas ka palju erinevate ühenduste juhte.
Üks külaline olid ka sina. - Jah, minagi sain tal külas käia.
- Kas siis sündiski idee
teha plaaditäis laule tema sõnadele.
See läks tegelikult teistpidi.
Olen alati teadnud, kes Hilja Aaltonen oli,
kuid polnud temaga kunagi koostööd teinud.
Hannu Huhtala helistas ja küsis,
kas mind huvitaks selline plaadiprojekt.
Sellest läksid asjad liikvele. Uurisin veel teema tausta,
lugesin tema elulugu ja külastasin teda mõne korra.
Lindistasime mõned vestlused ja õppisin teda tundma.
Mõtlesin palju selle üle, kes ta oli.
Ta oli naine ja evangelist
ja see teekond temaga muutus suuremaks kui vaid plaat.
See kinnitas ja juhatas mu identiteeti.
Teiseks üllatuseks oli plaati tabanud vastuvõtt.
Seda müüdi rekordiline arv - üle 10 000 plaadi.
Nüüd on seda müüdud juba kõvasti üle 10 000, kuldplaadi jagu.
Nüüd valmis siis teine osa.
Enne, kui laulu juurde läheme, räägi, kuidas see edu sind üllatas.
See oli tõesti suur üllatus.
Mul pole varem ühtki kuldplaati olnud.
Tänapäeval on neid niikuinii vähe. Füüsilisi plaate müüakse vähe.
Kogu see projekt nagu lihtsalt juhtus mulle.
Mõistsin, et tegemist on suure asjaga,
kuid ei mõistnud, mida kõike see sisaldab.
Vähehaaval mõistsin, et see on Jumala projekt,
ja ma saan selles lihtsalt osaleda koos teiste asjaosalistega.
See oleks võinud olla keegi teine, mitte tingimata mina.
Mul oli tunne, et olin millegi küüdis.
Tuli suur hulk kontserdikutseid, kohtades, kus sa pole varem käinud,
kuigi oled aastakümneid eri paigus liikunud.
Olen teinud palju tööd Soomes, kuid väga palju ka välismaal.
Mujal töötades tundub vahel, et Soomes saab vähem tehtud,
ja tekib mõte, et siin kodumaalgi peaks rohkem tegema.
Tekkis tõesti väga palju uusi kohti.
Selle taga oli kogu projekti ühismõju.
Oli Jumala aeg ja Jumala plaan selle jaoks,
ja mina sain selles osaleda. Olin selle üle rõõmus.
Hilja Aaltoneni oleks see ilmselt ka rõõmustanud,
et plaati kuulati kõigis kirikkondades.
- See oligi temale tüüpiline, see meeldis talle.
- Räägime nüüd sellest laulust, mis on samuti tüüpiline
ja tegeleb kesksete küsimustega.
Minu aardeks on andeksandmine,
Minu aardeks on, mu Issand, Su rist
Minu aardeks on Jumala armastus
Minu aardeks on nüüd Jeesus, Kuningas.
Teine salm ütleb:
Minu tugevus on su lepitusveri.
Kas on nii, et oleme kaotanud selle keskme?
Püüame meeldida, püüame teha ja välja mõelda igasugu asju,
et inimesteni jõuda.
Kui aga naaseme asja tuuma juurde,
kus räägitakse kõige kesksemaist asjust,
ületab plaadimüük 10 000 piiri ning kontserdikutsed ei lõpe.
Kas kujutleme, et võime seda kuidagi korvata,
ja kaotame nii kogu terviku?
See on väga oluline küsimus.
Vaatan Soomet vahel ka väljastpoolt, välismaalt,
ja paikadest, kus asjad on paljuski teistmoodi.
See, mis meil Soomes on olnud, on olnud niivõrd hea -
kristlik eetos ja maapind, millest oleme kõik ehitanud.
See on suurepärane asi ja olen selle eest tänulik,
kui olen teisi paiku näinud.
Samas võib juhtuda, et seoses inimese rumalusega,
meie kõikide rumaluse tõttu,
et kui meie põhivajadused on täidetud ja raha jagub küllaga,
hakkame kujutlema, et selles ongi meie turvalisus.
See võib olla midagi materiaalset või ka midagi muud.
Võime hakata mõtlema, et me ei vajagi muud.
Milleks meile see veri, kui meil on kõike muud,
või palju tegemist ja huvitavat.
Inimene muutub väga ruttu pimedaks.
Inimloomus on kord selline, et kui väga vaja pole,
siis me ei looda Jeesusele.
Jeesus käsib meil minna kogu maailma
ja kuulutada evangeeliumi,
mitte teha igasugu tsirkusetempe ja muud kummalist sebimist,
mis ei jää kestma ega aita.
Evangeeliumil on teatud sisu.
Võime väga kergelt kujutleda, et meil on midagi paremat,
relevantsemat, tähtsamat
kui evangeelium andeksandmisest ja Jeesuse lepitusverest.
On selge, et evangeelium ja lepitusveri on sõnad,
mis võivad kõlada vanamoeliselt, kuid neis on asja tuum.
Neid võib ka teisiti väljendada.
Kui need on sinu kütuseks, millest sa elad ja millel seisad,
võid seda eri moel väljendada, kuid see on siiski elu.
Milleski muus pole elu.
Väljaspool Jeesust pole elu.
Siin on eriline ka see, et mitte iga vanur,
kes elab nii auväärse eani, ei jäta endast maha pärandit,
millest võiks teha plaati või raamatut, mis tekitab kõneainet.
Selleks peab olema mingi tõeline and, millest elatakse.
Kui Hilja Aaltosega rääkisid, ja tema laulud on su südames,
kas see evangeelium oli tema jaoks kõige kesksem?
Jah, see oli nii.
Mulle jäi ühest vestlusest meelde, et koguduse ülesanne
on kuulutada evangeeliumi ja teenida inimesi.
Need ei pea alati koos olema, kui need on kaks peamist asja.
Nägin seda temas.
Oleme väga erinevad inimesed.
Hilja oli minu meelest isikustunud Soome-neiu.
Ta oli palju vanem ja meie kultuuritaust oli erinev.
Tajusin aga, et põhiasjad on meil samad.
Tahame sama - Jeesust ja seda, mis Jeesus on - elu.
Midagi muud pole.
Kui seda tajun, ja näen enda kõrval teist inimest,
mõistan, et olen seal selleks, et teda teenida, aidata ja armastada.
See ei õnnestu aga,
kui ma pole esmalt ennast Tema armastuse jõkke asetanud.
See on Jeesuses.
See võib kõlada naiivselt.
Aga ma elan selle põhjal ja suren selle toel.
Sõna 'naiivne' meenutab mulle üht olukorda ülikoolis,
kus keegi uuris 7. sajandil elanud kirikuisa Chrysostomust.
Teda hüüti 'kuldsuuks', kuna ta oli ülihea jutlustaja.
Tolle uurija väitel olid kirikuisa tekstid naiivsed
ja lihtsad, ning teised olid sama meelt.
Mõtlesin, et heldene aeg,
kui paljude 7. sajandil elanud isikute põhjal
on meil võimalik väitekirja teha ja kelle raamatuid uuesti avaldada?
Meil on tohutu kiusatus kujutleda, et see, mida meie oskame ja teame,
on meie meelest tark,
kuid see ei pruugi hetk hiljem kedagi huvitada.
Kuid see evangeelium on muutnud elusid juba 2000 aastat.
On väga oluline seda mitte kaotada.
Lihtsus iseenesest pole ka voorus,
aga kui sellega on ühendatud armastus ...
Hilja armastas inimesi ja tahtis neid teenida,
sel juhul on see löömatu. See ongi see.
Need kaks asja - teenimine ehk diakoonia,
ja evangeeliumi kuulutamine -, on peamised.
Kristlaskond on 2000 aastat evangeeliumi kuulutanud,
ja see pole surnud, vaid on vägagi elus.
Ainult meie juures on see veidike jäätunud.
Kui rääkida misjonitööst, siis kunagi oli mulgi vastav kriis.
Keegi küsis: Mida sa kuulutad,
kas sa ei peaks lihtsalt neid teenimistöid tegema?
Kuidas sa julged kuulutada?
See keerles mu peas mitu aastat.
Mõtlesin tõsiselt, miks ma julgen.
Reisisin ringi ja nägin, kuidas Jeesus muudab asju,
ning mõistsin, et evangeeliumi peab kuulutama.
Muidu jääb see vaid pinnapealseks,
ja sellega peab alati kaasnema armastus.
Armastus ei jäta ligimest unarusse.
Et asjad tõeliselt muutuksid, peab muutuma inimese süda.
Ainult Jeesus saab inimese südant muuta.
Mul pole mingit probleemi Jeesust kuulutada.
Need pole kunagi vastuolus olnud. - Ei ole.
Me vaid arvame, et teame, mis see armastus on.
See olevat midagi imearmsat ja kenakest, mis takka kiidab.
Ja tõde ja Jumala pühadus on midagi muud.
Kuid Temas on see kõik ühendatud.
Me vaid arvame, et teame paremini.
Vaatame seda teisestki vaatevinklist.
Oled esinenud erinevais paigus paljudel kontsertitel,
kus on olnud palju rahvast. Milline oli vastuvõtt?
Sa laulad laule, mis räägivad Jumala juhtimisest,
igavesest elust, Jumala Vaimust, armust, lepitusverest.
Ma pole kunagi saanud nii palju head tagasisidet.
Näen, et see seisab otsekui minust eraldi.
Ma olen seal ja laulan, kuid see nagu poleks minu kätes.
Kui mind on sinna kohta pandud, siis pean seal olema ja seda tegema,
aga see on nagu suuremates kätes ja näen, kuidas see mõjutab.
Samamoodi on lood ka plaadiga, millest me nagu väljaspool oleks.
Inimesed räägivad, mida see plaat nendega teinud on.
Selle mõju on pannud inimesi imestama,
et mis toimub.
See ei saa toimuda ilma Jumala Vaimuta.
Kas see on sinu kogemuse järgi seotud teatud inimgrupiga
või on kontsertidel eri vanuses ja eri tüüpi inimesi?
Kindlasti on inimesi eri vanuses, kuigi võiks arvata,
et tema vanus seab mingid piirid.
Meiegi leidsime selles sõnumis ühise keele vaatamata vanusevahele.
Seal on ilmselt palju selliseid inimesi,
kes julgevad kuulata,
ega tule kohale kindlaksmääratud ootustega.
Millist mõju see uskmatutele avaldab?
Mul on väga häid näiteid ka selle kohta,
et see läheb peale ka uskmatutele, kuigi on tegu otsese evangeeliumiga.
Kui Jeesust esitletakse nii selgelt, siis olen kindel,
et on inimesi, keda see häirib.
Piibelgi ütleb, et see on maailmale jõledus.
Kuidas see saab nii olla?
Kui Jumal silmi ei ava, siis muidugi pahandutakse sellest.
Minu kõrvu pole see jõudnud, kuid olen üsna kindel,
et sellised reaktsioonid on olemas.
Oleme püüdnud seda muidugi teha muusikaliselt nii hästi kui võimalik.
Suur tänu selle eest produtsent Markus Vainiomäele
ja Hannu Huhtala viisidele.
Asju tuleb hästi teha,
mitte arvata, et piisab heast sõnumist.
- Needki pole omavahel vastuolus. - Sugugi mitte.
Nagu arstki ei saa öelda, et ah, lõikan veidike mööda.
See oleks arulage.
Minu meelest on alati tähtis olnud, et kui tahad kellelegi usutav olla,
pead teadma, millest sa laulad, see peab olema osa sinu elust.
Su keha peab sedasama laulma.
Kui kõik näitab sama suunda, võib seda kuulata kes tahes.
Aga kui midagi jääb ebasiiraks,
siis ei kuulaks ma seda isegi. Midagi on mäda.
See on sõnum, ilma milleta ma olla ei saa.
Mu keelekujundid on ehk veidi lihtsad,
aga ma ei suudaks hingegi tõmmata, ilma et Jeesus mind alal hoiaks.
Seda teades on mul väga lihtne seda laulda.
Kuidas sa selle suhtes tulevikku näed?
Selle sõnumi järgi on selge nõudmine.
Sõnumi järele kesksetest asjadest on tõeline nõudmine.
Kuidas sa tulevikku näed? Teete kohe teise plaadi.
Kas kõik peaksid keskenduma keskseimatele asjadele?
Minu enda seisukohast vaadates tahan seda teha nii hästi kui oskan.
Samas tean, et see oli mulle üllatus.
Tahan olla tuumale nii lähedal, et tajuda Jumala eesmärki;
et see on mingi hea asi, isegi kui ma ei tea, mis täpselt.
Mida iganes me ka teeme,
ainus mõistlik asi on olla asja tuuma juures.
See ei välista midagi.
Jumal on meid loonud ja teab, mida kõike me vajame
ja mida teha tahame.
Siin pole igava ja laheda vastuolu.
Tema on kõik disaininud ja teab.
Jakoobuse kirjas öeldakse:
Tulge Jumala ligi, siis Tema tuleb teie ligi.
Jumalale lähenemine on väga tähtis.
Asi pole kuidagi Tema juurde ronimises,
sest Jeesus on teinud kõik vajaliku.
Sa kindlasti tead seda.
Peame end kättesaadavaks tegema, et Ta saaks oma tahtmist teha.
Üks viis, kuidas seda teha, on Piiblit lugeda.
Ta räägib selle kaudu.
Peaksime kõik korralikult Piiblit lugema hakkama.
Järgnevad järgmised 3 asja, millest räägitakse Apostlite tegudes.
Piibel, palvetamine, usklike osadus ja leivamurdmine.
Need on väga praktilised võimalused selle tuuma juurde tulemiseks.
Võiksime end avada ja kättesaadavaks teha.
Mis sellele järgnema peab, on Jumala töö.
Ma ei saa seda ise välja pumbata.
See on Tema töö, kuid meie peame selleks loa andma.
Peame naasma nende asjade juurde teises saates.
Aitäh, Nina Åström. Jumal õnnistagu sind!
Palju kuulajaid sulle, sellele muusikale ja sõnumile
erinevatel kontsertidel ja ka plaadi kaudu!
Aitäh, head vaatajad!
Ainus mõttekas asi on jääda asja tuuma juurde.
Tunnen, et oleme seda kaotamas, ja liigume asjade juurde,
mis on täiesti teisejärgulised või valelikud või ebasiirad.
Jäägem asja tuuma juurde - Jeesuse lepitustöö ja isiku juurde.
Elagem elu täiega! Õnnistatud nädalat!
Kohtumiseni nädala pärast taas Piiblikohvikus!
Veel üks tähtis asi -
telesaadete tegemine on tiimitöö.
Minul on eesõigus kohtuda aina huvitavamate inimestega.
Kuid siin on ka režissööre, operaatoreid ja teisi tegelasi.
Me ei suuda seda teha ilma sinu abita.
Nagu igasugune teletöö, vajab seegi majanduslikke ressursse.
Kui soovid toetada TV7 Eesti tööd,
võid helistada annetustelefonile 900 1777 (kõne hind 7 eur).
Lisainfo: www.tv7.ee
Loodan, et soovid osaleda selles saatetegemistöös!
Tõlge: Monika Jaaguri