CAFÉ BIBELN Jinmin Miao
Hej och välkomna till Café Bibeln.
Min gäst denna gång kommer från Kina.
Han heter Jinmin Miao, eller Jimmy Miao.
- Välkommen hit! - Tack.
- Jinmin, är du född i Kina? - Ja.
Du växte upp där. Berätta om det. Var i Kina är du född?
Jag är född i Shanghai och jag tog examen i den medicinska högskolan.
Det var vid tiden för kulturrevolutionen.
Alla personer med akademisk examen i medicin -
var tvungna att flytta bort från storstäderna.
Jag skickades till den avlägsna Guizhou-provinsen.
Först arbetade jag på landsbygden i Guizhou -
i många år.
Sedan kom Deng Xiaoping till makten.
Han införde en friare politik.
Vi fick möjlighet att flytta till storstäderna för att studera.
Jag tog min examen vid 35 års ålder.
Och jag tillhörde den allra första årskullen examinerade doktorander.
Jag var fortfarande i Guizhou, men närmare staden.
Efter examen blev jag lektor vid University of Medicare.
Sen tog jag en examen vid Undervisningsministeriet.
Därefter reste jag till Danmark och var där som gästforskare.
På grund av kulturrevolutionen började vår forskning sent.
Så när jag åkte till Danmark, var jag redan 43 år gammal.
Två år senare fick jag tjänst vid Helsingfors Universitet.
Det var på det sättet jag kom till Finland.
När jag kom till Finland var jag alltså hela 45 år gammal.
Jag arbetade sedan fram till pensionen då jag var 68 år gammal -
vid Helsingfors universitet på Mejlans campus.
Du har en meriterande karriär bakom dig.
När du växte upp i Kina kände du till kristendomen -
eller hade du kristna vänner där?
Jag växte upp i ett kristet hem.
Mina morföräldrar var fromma kristna.
Även mina föräldrar var kristna, men de lämnade tron.
Men före sin död omvände de sig och kom tillbaka till kristendomen.
Som barn gick jag i söndagsskola och i kyrkan.
Men när jag blev äldre trodde jag inte på Jesus mer.
Jag har en moster i min familj.
Min moster och hennes man var nära medarbetare till Watchman Nee.
Moster gav mig alltid kristet material för att läsa.
Jag respekterade min moster men jag trodde inte på det hon sa.
Eftersom hennes man stod Watchman Nee nära -
blev han avrättad av det kommunistiska partiet.
Watchman Nee är kanske världens mest kända kristne kines -
och en stor kristen ledare. Hans böcker har publicerats på finska.
Hans undervisning är värdefull för mig än idag.
Mamma oroade sig och uppmanade mig att inte lyssna på min moster -
eftersom min farbror avrättades. Varför gå den vägen?
Så jag vägrade att tro.
Senare under 1988 när jag kom till Finland -
så fanns det många finska pastorer som ville missionera bland oss.
Det var bra för mig att bli påmind om kristendomen.
I ett konfliktfritt sammanhang.
Speciellt vid tiden arbetade pastor Päivö Parviainen, -
Heikki Hilvo, Orlando Molina -
och Timo Keskitalo.
De var lutheraner och pingstvännerna var: -
Samuel Yrjölä och broder Jorma Lahikainen.
De hjälpte mig personligen och de kinesiska äldste.
De hjälpte oss mycket.
Men jag tror att genombrottet för min tro kom genom min moster.
Bibeln säger: "Mycket mäktig och verksam är -
en rättfärdig människas bön." (Jak 5:16)
Inte ens när mosters man avrättades vacklade hennes tro.
Senare flyttade hon till Los Angeles i USA.
Vi brevväxlade under den tiden och hon undervisade mig i tron.
Det måste ha varit något som talade starkt till dig -
eftersom du visste att din farbror avrättades -
men att trots detta lämnade din moster aldrig tron.
Ja för mig blev det ett gott exempel.
Jag såg med egna ögon att hon alltid log och var inte som min mor.
Min mamma var alltid nervös och det syntes.
Moster log hela tiden och var ett lysande exempel.
Hon hjälpte alltid andra även då hon själv hade det svårt.
Som sagt skrev hon brev till mig och sade att -
vi är många i familjen men: "Vad är konsekvensen och resultatet?"
Brevet gjorde ett djupt intryck.
Moster avslutade brevet med: "Försök att be -
vad förlorar du på att pröva att be till Herren? "
Jag insåg att jag inte hade något att förlora på att pröva att be.
Det grep tag i mig och jag tror att det var tack vare hennes böner.
Jag knäböjde i mitt rum och bad till Herren.
Först bad jag: "Herre jag vill verkligen tro på Dig -
men jag vet inte vad jag ska göra Du får berätta vad jag måste göra."
Under bönen kände jag helt plötsligt att jag var en syndare.
Under hela mitt liv hade jag varit mycket högmodig.
Herren hatar högmod.
Tyvärr har jag alltid varit en stolt person.
Jag var väldigt självgående och jag ville inte ha någon hjälp.
Så jag tänkte: "Vad förlorar jag om jag ber?"
Så jag knäböjde för första gången i mitt liv.
Jag sade till Herren i bön: -
"Jag vill verkligen tro på Dig -
men allt de jag satt min tro till, Mao och kommunistpartiet, -
har fallit sönder. Jag vill tro men jag kan inte. Vad ska jag göra?"
Under bönen kände jag helt plötsligt att jag var en syndig människa.
Jag var inte så bra som jag hade inbillat mig.
Det största problemet var att jag var högmodig.
Men andra ord var jag alltid stolt över mig själv.
Jag trodde att mina framgångar var beviset för min styrka.
Jag trodde inte att jag behövde någon annans hjälp.
Inte ens Gud kunde hjälpa mig. Bara jag kunde hjälpa mig själv.
Under bönen kände jag helt plötsligt att jag kan inte hjälpa mig själv -
och att många saker i mitt liv hade hänt genom Guds nåd.
Jag kände mig oren och att jag inte var så bra som jag trott.
Jag började gråta under bönen och gråt kommer inte lätt för mig -
på grund av vad jag hade upplevt under kulturrevolutionen.
Alltför många tårar hade fällts så efter det grät jag nästan aldrig.
Jag hade inte gråtit på många år -
och det var första gången som jag grät inför Herren.
Jag började helt automatiskt att gråta ymnigt.
Efter det kände jag mig lättad. Detta hände 1991 eller 1990.
Efter det började jag tänka över mitt liv -
och jag bestämde mig för att följa Jesus.
Med stöd från finska pastorer och bröder och systrar -
lät jag mig döpas 1993.
Det var påsk 1993.
1994 fick jag en stark kallelse från Herren.
Att jag skulle starta en kinesisk församling i Helsingfors.
Ända sedan dess, från 1994 och framåt -
har jag varit trogen Herrens kallelse.
Mer om det senare men låt oss först prata om då du var i Kina.
Du sa tidigare att du hade tilltro till Mao och kommunisterna -
men att allt fallit sönder.
Tror du att andra kineser också upplevde att systemet fallit sönder?
Ja.
Än i dagens Kina är individualismen problemet som ingen erkänner.
Folk tror att allt kretsar kring dem själva.
- Det finns alltså inget att tro på? - Nej inget.
När jag var ung runt 1950-1960 hade vi en stark tro -
men på fel sak: Mao. Man såg upp till honom som till en gud.
En sådan tro omintetgjordes när systemet föll samman.
Det lämnade ett sådant tomrum.
När man förstod du att han inte var en så god människa?
Nu kan vi läsa böckerna om hans dubbelliv.
Folk led av fattigdom, samtidigt som han levde i lyx.
Var du medveten om detta när du var ung?
Jag var inte medveten men på ett sätt insåg jag -
att han inte är någon man bör sätta sin tilltro till.
Denna misstro hade sin början 1967.
Jag var då fortfarande student vid medicinska högskolan.
Idag kallas det universitet snarare än högskola.
Vi kunde inte studera.
Vi var rödgardister. Alla var rödgardister.
Vi kämpade mot varandra.
Saker och ting var inte som de skulle.
Jag var 24-25 år och jag hade en egen hjärna att tänka med.
Vilket inte sågs som något bra.
Under perioden började Lin Biao få allt mera makt.
På våra samlingar skulle vi säga tre gånger: "Leve Mao!"
Följt av två utrop för att hylla Lin Biao.
Sedan ett utrop för att hylla Maos fru.
Lin Biao var den näst högste ledaren efter Mao.
Men plötsligt hamnade även han i onåd.
Det fanns många saker som började verka motsägelsefulla -
när man började tänka efter själv med sin egen hjärna.
1967 blev en uppvaknandets tid för mig.
Det hände att vi studenter samlades upp i en lastbil.
Vi steg upp i lastbilen utan att veta vart vi skulle tas.
Lastbilen körde hem till en av professorerna.
Vi beordrades att ta oss in i professorns hem
För att förstöra allt därinne.
Bara för att staten ansåg honom vara en fiende.
Vi visste inget om anledningen eller vart vi skulle i förväg.
Det hände inte bara en gång utan många gånger.
Man plockades upp för att åka iväg för att förstöra andras hem.
Det kändes inte som något en ung akademiker skulle göra.
Du fick verkligen se din tro på kommunismen rämna.
Men när du fick lära känna Jesus så var detta något helt annat.
Ja det var något helt annat.
Tron på Jesus växer dag för dag. Den kommer aldrig att minska.
Om detta vore en lögn skulle jag ha upptäckt det redan.
Trots att jag bara var 25 år gammal -
och vi fick väldigt lite information om vad regimen gjorde -
så insåg jag ändå att kommunism och systemet var en illusion.
Nu är jag mer än 70 år gammal.
Jag har tillgång till all kunskap. Jag kan läsa anti-kristna böcker.
De är fritt tillgängliga. Ändå stärks min tro dag för dag.
Det betyder att det jag tror på är sant och hållbart.
Du insåg din egen syndiga natur och fann Guds nåd när du var i Finland.
Ja det stämmer.
Hur var det att komma till tro på kristendomen i ett främmande land?
Som du märker talar jag inte finska något som är helt mitt eget fel.
När jag kom hit var jag redan gammal och på mitt arbete talades engelska.
Så visst var det svårare eftersom jag inte talar bra finska.
Detta är faktiskt något som ligger på båda parters ansvar.
Jag som invandrare har ett öppet sinne.
När jag ser på finländare så ser jag var de kommer till korta.
De är lite motsträviga till samtal och är lite fåordiga.
Å andra sidan är deras hjärtan goda.
På min arbetsplats har jag många vänner.
Jag har en god vän som har hållit kontakt med mig efter min pension.
Hon är en typiskt finländsk: fåordig, men vi är ändå vänner.
Jag vill gärna veta allt om henne och om Finland.
Jag upplevde det inte som svårt -
även om jag inte talar finska.
Även om jag levat nära finländare har jag aldrig bråkat med någon.
Tycker du att finländare har haft en bra attityd gentemot dig?
Ja det tycker jag.
Du tillhör nu den Skandinaviska kinesiska kristna kyrkan.
Här är en karta som jag vill visa tittarna.
Skandinaviska kinesiska kristna kyrkan -
har församlingar i Finland, Sverige, Norge och Danmark.
Alla dessa kyrkor är alltså kinesiska.
Och dessa kyrkor har en pastor -
men i Finland har ni inte en permanent pastor.
Men pastorn i Stockholm hälsar på er.
- Har nu ungefär 60 medlemmar här i Finland? - Ja, ungefär.
Förr samlades vi International Christian Center -
som finns på adressen Gräsviksgatan 16.
Men på grund av ombyggnad var vi tvungna att flytta.
Tyvärr har vi ännu inte hittat en fungerande lösning.
Vi träffas nu i en frikyrka på Annegatan -
och där har vi vår gudstjänst.
Men bara efter klockan 17 då lokalen är ledig.
Och den starttiden passar oss inte så väl -
eftersom många av våra medlemmar arbetar på restauranger och -
deras arbetsdag börjar just vid kl. 17 på eftermiddagen.
Därför vill vi hitta en lokal där vi kan ha förmiddagsgudstjänst.
Så nu ber jag er om att höra av er om ni känner till en lämplig lokal.
Låt oss be över detta för det måste ju finnas någonstans i Finland -
där ni kan hålla era möten.
Det är underbart att se att ni har alla dessa kyrkor.
Ser du ett nytt verk av Gud bland kineser nu för tiden?
Ja. Gud har sänt många unga studenter -
som studerar i Finland.
Och som läget är nu kommer de flesta att återvända till Kina.
Det är inte som förut att alla ville bo utomlands.
Om vi delar evangeliet med dem -
är det som att så in evangelium i Kina, vi behöver inte längre åka dit.
Vi har en regelbundna evangelisationsmöten -
som har lockat många unga studenter.
Men vi står inför utmaningen att inte ha en permanent pastor.
Pastorn i Stockholm försöker besöka oss här varje månad.
Men mer än en gång i månaden är inte en möjlighet.
Vi har även några missionärer från England.
Och det är en kinesisk kristen missionsorganisation -
som har missionsarbete över hela Europa.
Denna organisation kan också hjälpa till genom att sända missionärer.
Men problematiken är främst att vi inte har en anställd pastor.
Så de kineser som kommer till Skandinavien och blir kristna -
återvänder tillbaka till Kina för att evangelisera?
- Ja! - Kina är en stor nation.
Kina har minst 1,3 miljarder invånare.
Så om man jämför med Finland skulle vi inte synas på kartan.
Det är underbart att se hur Herren verkar på det sättet.
Slutligen, säg mig vad som är det viktigaste -
för dig i din tro på Jesus?
Det viktigaste är vad Bibeln säger att jag ska ha (Ps 1:2):
"glädje i Herrens undervisning och begrunda hans ord dag och natt."
Även jag i hög ålder får visdom från Honom.
Jag använder denna visdom för att undervisa unga i församlingen.
Eftersom vi saknar pastor får jag vara den som ger råd.
Och då måste jag först lära mig Herrens Ord och lag själv.
Först då kan jag leda andra -
och arbeta med att leda fram på Herrens vägar.
Det är en fin tjänst och gåva som du ger till ditt folk och din kyrka.
Med din livserfarenhet kan du hjälpa unga kristna.
Jinmin Miao tack att du var min gäst här idag -
och jag önskar dig Guds välsignelse och vägledning i ditt arbete -
må du få tjäna Honom i många år framöver.
Tack! Och snälla be för oss.
Det glömmer vi inte. Låt oss be den sista stunden av programmet.
Herre vi tackar Dig för det verk du har gjort -
i Jinmin Miaos liv. Vi ber om vägledning.
Vi ber att du leder den kinesiska församlingen i Helsingfors -
så de kan hitta en gudstjänstlokal. Vi ber om Din ledning i detta -
och lägger allt i Dina händer. Tack för det verk Du gör -
bland våra kinesiska vänner. I Jesu namn, amen.
Tack för att du kom hit och Gud välsigne dig!
Tack kära tittare att ni varit med oss.
Vi fick hälsningar från Kina, där Gud verkar -
liksom bland kineserna här i Finland.
Låt oss komma ihåg dem i bön, som Jimmy bad oss.
Gud välsigna din vecka, och vi ses snart igen i Café Bibeln.
Översättning: Christoffer Jönsson Heaven TV7