Tere tulemast taas Piiblikohvikusse!
Täna räägime ühest praktilisest teemast,
mis on ka Piiblis täiesti olemas - külalislahkusest.
Mul on külas Timo Keskitalo. - Tere tulemast! - Aitäh.
Oled pastor Helsingi Rahvusvahelises Koguduses.
Räägi veidi sellest tööst.
- Kogudus koosneb inimestest, kes tulevad ja lähevad.
Igal aastal vaheldub umbes viiendik kogudusest.
Inimesed kolivad riiki ja sealt ära erinevatel põhjustel.
Esineb liikumist ja palju võimalusi inimeste juhendamiseks,
vastuvõtmiseks
ja hüvastijätusõnadeks.
- Rahvusvaheline tähendab seda,
et inimesi tuleb Soome kõikjalt maailmast.
Evangelical International Church pakub neile kodupaiga.
- Just. Vaimse kodu vähemalt lühikeseks ajaks,
vahel isegi mitmeks põlvkonnaks.
- Pole ime, et külalislahkuse teema on sulle väga tuttav.
See on väga praktiline teema,
kuid seda leiab juba Piibli esimestel lehtedel.
Kui mõelda loomisele,
siis sellise aia loomine pole midagi muud kui külalislahkus.
- Jumal on rikas ja külalislahke võõrustaja.
Ta loob aeda inimese ja ütleb: Ole hea! Siin on sulle ilus koht.
Pea selle eest veidi hoolt
ja naudi enam-vähem kõiki siinolevaid vilju.
Jumal pakub rikka külaislahkusega inimesele sellise võimaluse.
- Seda rikkust rõhutabki lause:
Söö vabalt kõigist aia puudest (soome tõlge).
Üks katsumuspuu seal küll oli, kuid kõik muu oli vabaks kasutuseks.
- Võimalik, et külalislahkusega on alati seotud ka mingi katsumus.
Külalised võivad meid proovile panna.
Külaliste saabumine ei pruugi alati meeldiv olla.
Sellel on ka teine külg.
Keegi ütles, et külalised on otsekui kala -
hiljemalt 3. päeval läheb asi haisema.
- Oled viibinud aastaid ka misjonipõllul.
Võtad nüüdki vastu inimesi, kes pärinevad teistest kultuuridest.
Pead palju kultuuriga silmitsi seisma.
Kui oluline on sinu kogemuse järgi antud kontekstis külalislahkus?
- See sõltub veidi sellest, kust inimesed tulevad.
Paljud teistest kultuuridest Soome saabuvad inimesed ootavad,
et nad võetakse vastu külalislahkelt.
Meie nö näoks on ühiskonna külalislahkus,
kes inimesi teatud kombel vastu võtab
ja mingitel juhtudel ka sotsiaalhoolekannet jms pakub.
Inimesed ei pea seda külalislahkuseks.
Külalislahkusega on alati seotud inimnägu,
inimkohtumised jms.
Oodatakse, et inimesed tervitavad külalislahkelt,
avavad oma kodud jms.
Pidevalt kohtan aga inimesi,
kes on elanud Soomes juba aasta või isegi kümme,
aga pole kunagi viibinud soomlase kodus.
See on suur pettumus ja jätab mulje külalislahkuse puudumisest.
Seda oodatakse.
Eriti linnades on külalislahkuskultuurist võõrandutud,
maapiirkondades seda veel leiab ja on varem rohkemgi olnud.
See aga kehtib paljuski mujalgi maailmas.
Suurtes linnades kasutavad inimesed kahjuks külalislahkust ära
ja see hakkab kaduma.
Mul on selle kohta veidi kogemusi.
Reisisin noorena Marokos, kus kohtasin Ameerika hipisid.
Nende meelest oli Maroko tore maa.
Kodudes võetakse sind vastu, antakse öömaja ja toidetakse.
Mõne aja pärast hakatakse siiski pärima,
millal külaline lahkuda kavatseb.
Siis lihtsalt minnakse järgmisse majja.
Suurepärane maa, ütlesid nad, nad toidavad ja elatavad sind.
- Sul on olnud ka positiivseid kogemusi.
Külalislahkust on tulnud ka üllatavatest kohtadest.
- Jah. Kui Londonis moslemite seas misjonitööd tegime,
käisid meid suviti aitamas Soome noorte tiimid.
Kui nad ukselt-uksele evangeeliumi kuulutamas käisid,
toodi meile ühest mošeest suur hulk toitu.
"Märkasime, et teil on siin taas suur hulk noori misjonitööl,
vajate kindlasti palju süüa."
Mošeest toodi meile külalislahkelt suur toidusaadetis.
- Noortele, kes tegid kristlikku evangeliseerimistööd.
- Kes olid neid pööramas.
- Sellele me ilmselt 'Soomes ei mõtle,
kui oluline on kohata inimest palgest palgesse
ja pääseda ka kellegi koju külla.
Elasin kunagi paar aastat välismaal, sina oled seal veelgi kauem olnud.
On võimas kogemus kohtuda sõbraliku inimesega,
sest välismaal viibitakse vahel arglikul meelel,
kui ei tunta hästi kultuurikombeid ega vallata kohalikku keelt.
Sõbraliku inimese kohtamine on otsekui kohtuks ingliga.
On väga kurb, kui me ei osuta seda kogemust neile,
kelle Jumal on saatnud meie keskele elama.
Uue Testamendi kirjades on tihti lõpusõnad:
kristlasena tehke seda või teist, elage nii või naa.
Paljudes neis loeteludes on käsk: Harrastage külalislahkust.
Lugesin äsja 1. Peetruse 4. peatükki, kus on kirjas põhiasjad:
olge kained palveks,
armastage üksteist
ja kolmandaks:
Olge üksteise vastu külalislahked ilma nurisemata!
Heebrealaste kirjas on samuti nimekiri asjadest, mida teha.
Esimesena on kirjas: Ärge unustage külalislahkust!
See on esimene asi, millest kristlasi ära tuntakse.
Kas on võimalik, et oleme Soome oludes
hakanud ekslikult mõtlema, et meil on süsteem,
kus inimene viiakse järjekorda, mille lõpus ta jõuab luugi äärde,
kust saab mingi paberi kasutamiseks?
Süsteem võib ju hea olla, kui saab abi korteri
või mingi sotsiaalkindlustuse vallas.
Ja nii me mõtleme, et külalislahkusel on linnuke kirjas.
Saabunud immigrantidelt võib õppida tõelist intelligentsust.
Meie sotsiaalkindlustusluukide juured
lähtuvad tegelikult kristlikest väärtustest.
Seda seost just paljud ei märka ja seda ei kogeta ka eriti soojana.
Kas kristlased olid esimesed, kes sellise süsteemi ehitasid?
Meie sotsiaalkindlustussüsteem lähtub kristlikest väärtustest.
See on nii mastaapseks kasvanud, et on kaotanud oma inimnäo.
Soovitad naasta kombe juurde, et lisaks eelmainitule
osutaksime külalislahkust ka isiklikul tasandil.
See on kristlase kutsumus.
Kuidas seda saaks praktikas teha?
Kohe ei julge ju võhivõõrast külla kutsuda.
Kuidas seda sinu kogemuste põhjal harrastada saab?
Külalislahkus ei tähenda üksnes külla kutsumist
ja söögi pakkumist.
See võib tähendada kasvõi teise tervitamist.
Juba see on külalislahkus.
Tuleb anduda suhtlemisele.
Vaata inimese poole, tervita, ole osaduses. - Vestle!
See meenutab sinu lugu moslemeist,
kes teie kui kristlaste vastu külalislahkust osutasid.
Külalislahkust osutades saab alati ka ise midagi.
Evangeeliumeis räägitakse,
kuidas Jeesus saatis jüngrid küladesse ja linnadesse jutlustama,
ning ütles, et nad ei võtaks liiga palju varustust kaasa.
Kui lähete jutlustama minnes kellegi koju,
sööge, mis teile ette antakse, olge vastuvõtlikud.
Misjonitöös antakse evangeeliumi, kuid võetakse ka midagi vastu.
Selles olukorras ollakse võrdsed, see ei käi teiste suhtes ülalt alla.
Oleme võrdõiguslikud, kui sõltume külalislahkusest.
On huvitav, et mainid siinkohal võrdõiguslikkust.
Tänapäeval ei räägita millestki rohkem kui sallivusest.
Ometi ei lahenda seda üksnes kuskil paneelidel ja aruteludel,
vaid praktilisel tasandil, kus osutatakse armastust
ja külalislahkust inimestele, kel on asjadest ehk teine arusaam
ja ehk isegi teine usund.
Sel juhul külalislahkus võrdsustab ja pehmendab seda olukorda.
On hämmastav, et kristlaste võime külalislahkust osutada on nõrgem
kui teiste usundite esindajail või mittekristlastel.
Kust tuleb moslemeil või juutidel see tugev külalislahkuse kultuur?
Tegin noorena Iisraelis paar kuud kirjandusevangelismi tööd.
Avastasin, et sain seal evangeelseid raamatuid jagades elada.
Mulle pakuti süüa, öömaja, vahel isegi veidi raha.
Kuidas see võimalik on, kui jagan evangeelset kirjandust juutidele?
Neilgi on külalislahkuse kultuur, või vähemalt oli noil aastail.
See lähtub Aabrahami kogemusest.
Räägi sellest veidi lähemalt.
Aabraham oli oma telgi uksel ja nägi eemalt kolme kuju lähenemas.
Ta palus naisel kiiresti leiba teha ja rooga valmistada.
Kui mehed kohale jõudsid, küsis ta, kas tohib pakkuda neile
väikse leivapalukese ja veidi vett, ning siis toodi lauale maja parim.
Selle külalislahkuse juurde kuulub enese tähtsuse vähendamine
ja parima pakkumine.
Seejärel ilmnes, et külalised olid hoopis inglid.
Lõpuks külastas Aabrahami Issand ise.
Heebrealaste kirjas öeldaksegi nii Aabrahami, kui ehk Lotigi kohta,
et mõned on külalislahkuse läbi külalistena vastu võtnud ingleid.
Aabrahami külalislahkus kannab ilmselt vilja
Lähis-Ida islamistlikus ja juudi kultuuris.
Oleme sellest lihtsalt võõrandunud.
Seda esines varem ilmselt Soomeski.
Mäletan, et minu lapsepõlvekodus Turus
võis juhtuda, et uksele tuli inimesi.
Mäletan üht mustlast, kes tuli uksele ja palus midagi.
Ema-isa ütlesid, et ei anna seda, kuid kutsusid mehe sisse sööma.
Mäletan, et vaatasin väiksena, kuidas ta meie söögilauas sõi.
See tundub praegu kauge mõttena,
aga tollal arvestati inimeste tõeliste vajadustega.
Uue Testamendi kreekakeelne sõna 'külalislahkus'
tähendab lihtsalt 'võõra armastamist'.
Kas see on seotud Vana Testamendi mõttega,
kus Jumal käsib iisraellastel kohelda võõraid hästi,
kuna nad olid isegi võõrana Egiptuses ja teavad, mis tunne see on.
See motiveeris nende mõistmist, miks külalislahkus oluline on.
Võõra armastamine, külalislahkus ja küllus
kuuluvad Jumala meelelaadi juurde.
Juba paradiisiaias oli näha, nagu rääkisime,
et Jumalal on helde süda.
Sellest lähtub ka meie ülesanne kristlastena
osutada Jumala armastust ja külalislahkust.
See kuulub meie ülesannetesse.
Peetrus räägib oma kirjas, et armastus katab pattude hulga.
Seegi käib antud teema alla.
Jeesus räägib külalislahkusest palju, ja seda kahest eri aspektist.
Esiteks, Jeesus on ise külaline, kes tuleb siia maailma,
omade juurde, ja Teda ei võeta vastu.
Või Jõululugu - Maarja peaks Jeesuse ilmale tooma,
kuid pole öömaja ja pole külalislahkust.
Siis satub Jeesus väiksena kohe põgenikuna Egiptusse.
Maailm pole Teda hästi vastu võtnud.
Ilmutusraamatus seisab Jeesus uksel ja koputab.
Ta tahab tulla inimese ellu.
See on põnev kirjakoht, kuna see puudutab kogudust.
Jeesus on väljaspool. - Ja tahab sisse pääseda.
Pärast seda järgneb söömaaeg.
See on üks külalislahkuse pool evangeeliumeis -
Tema on külaline ja ootab meilt külalislahkust.
Külalislahkust võib näha loomises enne langemist.
Seejärel toimus langemine, inimene hakkas mässama,
ning maailma tuli kõik kannatus,
patt ja sellest johtuv valu.
Ometi ei lõpeta Jumal oma külalislahkust.
Ta tuli ise siia, nagu selles võrdumis.
Ta läkitas teisi, ja kui nad ei kuulanud,
saatis Ta lõpuks oma Poja.
Ta vaatas, kas ehk Tema võetakse vastu,
kuid ei, nad otsustasid Ta surmata.
Teda ei võetud vastu.
Külalislahkuse teine pool järgneb, kui Jeesus on tulnud sisse,
kas meie südamesse või kogudusse,
ning pakume Talle tassi teed või midagi, ja Tema ütleb:
Kuidas oleks, kui tuleksid Minu juurde,
minu isakotta? Valmistan sulle seal juba kohta.
Seal on palju ruumi ja pidu ootamas.
Sa oled aukülaline pulmas, sa oled mõrsja.
See on üsna võimas vastukutse.
Jeesus kasutab võrdumit, kus kuningas korraldab peo või pulma
ning kutsutud ütlevad ära, kuna neil on midagi tähtsamat teha.
Uskumatu äraütlemine. See on asja teine pool.
Jeesus kuulutab evangeeliumi külalislahkuse kaudu.
Suurim draama selle juures on,
et aia küllusest süüa lubanud Jumal põlatakse ära,
Tema vastu tõstetakse mässu,
teeb veelgi lahkema pakkumise:
Olen valmis armu andma, andeks andma,
unustama su patud mere põhja,
ja seda head uudist tooma tulnud inimene, Jeesus,
põlati ära.
Kui solvav see on Jumalale, kui öeldakse: Tänan, ei.
- Mul on tähtsamat tegemist.
Uskumatu, et Jumal ei lakka kutsumast isegi pärast seda.
Piibli viimaseski raamatus koputab Ta endiselt.
Tema armastus on väga sitke.
Sellel armastusel on ka hind.
Jumala külalislahkusel on kõrge hind
ja on kurb, et kohtleme seda odavalt.
Ja meid on kutsutud peegeldama seda armastust.
Jah, meie peame seda ellu viima.
Peame mõtlema võõrale, kes pole meie lähedane,
kellelt me ei saa tingimata vastuküllakutset.
Laseme tema sisse ja osutame talle külalislahkust.
See on meie kutsumine.
See on kristlase põhitunnuseid,
mis põhineb Uue Testamendi õpetustel.
Nii toimib kristlane. Harrastage külalislahkust!
Jeesus ütleb võrdumis, et kui korraldad söömaaja,
ära kutsu silmapaistvaid isikuid, vaid neid, keda tavaliselt ei kutsuta.
Selleski on mõte: laienda oma silmapiiri.
Laienda oma külalislahkust.
Üks endisi Canterbury peapiiskoppe määratles külalislahkust nii:
lood külalisele koduse tunde, kui tahaksid, et ta kodus oleks.
See ei tähenda, et sul on külas su parim sõber ja sa naudid seda.
Vaid sul on külas keegi, kes sinus ebamugavust tekitab,
ja sina teed kõik, et tema tunneks end kui kodus.
Sellele mõeldes muutub külalislahkus väga praktiliseks,
sest see tähendab, et peaksin laiendama oma südant,
- nagu Paulus ütles: Tehke oma südames ruumi! -
töökaaslastele, naabreile, kaaskodanikele,
kes ehk pole kõige hiilgavamad.
Sellele tuleks mõelda ka külalislahkuse aspektist.
Rahvusvahelise Koguduse asutajapastorit tunti sellest,
et ta majutas oma kodus inimesi.
Oli erinevaid mehi ja naisi, kel polnud öömaja,
ja ta lubas neil enda juures põrandal madratsitel magada.
Vahel osutus see ka rumalaks otsuseks.
Meil on koguduses ikka veel selliseid sangareid.
Kui kuuldakse öömajavajadusest, öeldakse:
Mul on köögipõrandal ruumi ja madrats;
võid paar nädalat minu juures olla.
See on sangarlus.
Kas võiks ka nii mõelda, et kui keegi on viletsas olukorras,
on külalislahkus see, kui ma neid kuulan,
annan oma aega äärmiselt hõivatud ajastul?
Inimese vääriline kohtlemine.
Võiksin isegi võõrast keelt õppida, et suhelda inimestega,
kes mu teele satuvad.
See võib alata sellest, et küsid, kuidas teises keeles 'tere' öelda.
Milliseid vilju olete näinud, kui olete oma koguduses
külalislahkuses kasvamist harrastanud?
Kas on mingeid häid vilju näha?
On palju häid lugusid.
Keegi võib omadega nii põhjas olla, et tal pole midagi,
ja väljas on kõva pakane.
Ja talle anti öömaja.
On neid, kes on tõusnud sellest olukorrast,
ja teenivad hetkel ühiskonda, teevad tööd, maksavad makse
ning on tänulikud
ja teevad meil koguduses erinevat vabatahtlikku tööd.
Mõnedest on saanud misjonärid.
Teistest on saanud nõustajad, kes olid ise mõne kuu eest
ilma korteri ja toiduta, ning nõustavad nüüd neid,
kes on hetkel samasuguses olukorras.
Selliseid vilju näeb pidevalt.
Külalislahkust harrastades võib kohtuda nii inglite kui imedega.
Aitäh saates osalemast, Timo Keskitalo.
Õnnistust nii töös kui isiklikus elus!
Aitäh, head vaatajad!
On väga oluline, et Jumala külalislahkus,
mida Ta osutas meile, kui Kristus lasi end risti lüüa
ja oli valmis meid, patuseid, enda juurde vastu võtma,
nakkaks meiegi külge ja leviks meie kaudu maailma.
Õnnistatud nädalat!
Kohtumiseni nädala pärast taas Piiblikohvikus!
Veel üks tähtis asi -
telesaadete tegemine on tiimitöö.
Minul on eesõigus kohtuda aina huvitavamate inimestega.
Kuid siin on ka režissööre, operaatoreid ja teisi tegelasi.
Me ei suuda seda teha ilma sinu abita.
Nagu igasugune teletöö, vajab seegi majanduslikke ressursse.
Toeta TV7 Eesti kanalit annetusega! Saaja: Taevas TV7
Swedbank 221048388411 SEB 10220109461019
Loodan, et soovid osaleda selles saatetegemistöös!
Tõlge: Monika Jaaguri