Tere tulemast taas Piiblikohvikusse!
Täna räägime mehest, kes suri kaua aega tagasi,
kuid kõneleb meiega endiselt - Jeremijast ja tema raamatust.
Mul on külas Mailis Janatuinen. - Tere tulemast!
- Aitäh. On tore üle pika aja jälle TV7-s olla.
- Oled teoloog ja eluaegne piibliõpetaja.
Laual on suur kuhi sinu raamatuid. Mitmesse keelde neid on tõlgitud?
- Piiblitunni õpikutega koos 26 keelde.
- Raamatutena on neid müüdud 60 000 eksemplari.
- Lugesin need kunagi ära.
Kui Jaapanis peeti minu jaapanikeelse "Iiobi" avaldamispidu
lugesin kokku, palju neid trükiti, ja jõudsin tõesti ligi 60 000ni.
- Tore, et Jumala sõna levib ja oled pikalt Jaapanis töötanud.
Nüüd oled Soomes ja täna räägime Jeremija raamatust.
Kirjutasid sellegi kohta raamatu.
"Itkevä pronssimuuri" ("Nuttev pronksmüür").
- Kirjutasin selle umbes 10 aasta eest.
- See on endiselt müügil. Miks sa selle kirjutasid?
- Mul oli palvenimekiri ja seal oli loetelu raamatuist,
mida kirjutada tahtsin.
Jeremija oli seal üsna eesotsas.
Jeremija hakkas mind huvitama vist juba õpingute ajal,
kui selle kohta häid loenguid kuulsin.
Ise hakkasin seda lugema ehk 1980. aastate algul,
kui pihku sattus üks kommentaar, mis seletas sündmuste järjekorda.
Kui Jeremija raamatut lugeda Piiblis avaldatud järjekorras,
võib see veidi segadust tekitada, kuna seal käiakse ajas edasi-tagasi.
Kronoloogilises järjekorras lugedes tundub see aga põnevikuna.
- Räägime natuke Jeremijast.
Tema kutsumise kohta ütleb Piibel Jeremija raamatus:
Mulle tuli Issanda sõna; ta ütles:
Enne kui ma sind emaihus valmistasin, tundsin ma sind,
ja enne kui sa emaüsast välja tulid, pühitsesin ma sinu:
ma panin su rahvastele prohvetiks.”
Jeremija elu oli teatud missiooniks ette planeeritud.
- See oligi kergendav asjaolu, kuna tema elu oli väga raske.
Ta teadis alati, et ta pole end ise valinud.
Jumal valis ta juba enne sündi ja lõi ta emaihus selliseks,
et tal on selleks ülesandeks sobivad geenid.
Seda ma alati imestasingi. Jeremija on nagu piripill.
Ta nutab Piiblis kõige rohkem, või ehk on ta selles teisel kohal.
Ehk nuttis Joosep rohkem.
Ta pole nagu Ristija Johannes, kellest jääb mulje, et ta ei nuta.
Jeremija jutlustab ja nutab.
Ta teadis, et Jumal planeeris ta selliseks
ja andis talle piripilligeenid.
Nutust saigi üks Jeremija sõnumi osa ja ta on eeltähendus Lunastajast,
kes samuti jutlustab ja nutab.
- Kas usud, et meie kõigi elus eksisteerib Jumala plaan?
- Usun küll. Eilses piiblitunnis kaebas üks tüdruk enda pärast,
et ta peaks teistsugune olema ja kõik on valesti.
Üritasin talle öelda, et kui Jumal on ta loonud,
küllap Ta annab sulle ka õiged ja vajalikud omadused.
Nii peaksid kõik kristlased mõtlema.
Jeremija mõtles kindlasti, et tal on valed geenid.
Jumal siiski kasutas seda kõike, nagu ka lapsepõlves kogetut.
Inimestel on igasugu traumasid ja Issand saab neid kasutada.
- See on huvitav, kuna kohe pärast 4. salmi:
enne kui sa emaüsast välja tulid, pühitsesin ma sinu:
ma panin su rahvastele prohvetiks," hädaldab Jeremija järgmises salmis:
Oh Issand Jumal!
Vaata, ma ei oska rääkida, sest ma olen noor.”
Tal oli kaks probleemi:
Ta pidas end liiga nooreks ja arvas, et tal pole kõneleja andi,
ja ometi saadeti ta jutlustama.
- Jeremija sai oma kutse ehk umbes 17 - 18-aastaselt.
Juudas oli jumalakartmatu Manasse pool sajandit kuningaks olnud.
Meil oli Urho Kekkonen vaid pool sellest ajast,
ja ometi jättis ta Soome ajalukku sügava jälje.
Manasse valitses kaks korda kauem ja oli kõige halvem kuningas.
Ta tõi riiki ebajumalateenistust, laste ohverdamist ja mida kõike.
Seejärel valitses kaks aastat Amon,
ning seejärel Jeremija kaasaegne Joosija.
Jeremija lapsepõlves valitsesid jumalatud kuningad,
Joosija alustas küll hiljem usupuhastust.
Jeremija kutsumise ajal oli olukord väga hull.
Kujutlege 17-18-aastast,
kelle Issand saadab suure kiriku värava ette jutlustama
koledatest käsuseadustest ja konkreetsetest seksuaalpattudest.
Siis tekib küll tahtmine öelda: Olen noor ja ei oska rääkida.
- Värava ette minek toimus ka tegelikult.
Üks Jeremija raamatu kuulsaim koht on 7. peatüki nn templijutlus,
kus Jeremija saab käsu minna Issanda koja väravasse
ja kuulutada järgmised sõnad: "Kuulge Issanda sõna, kogu Juuda."
Sellele järgneb karm tekst: Te tulete siia ja kujutlete,
et kui käite jumalakojas, jumalateenistusel istumas,
on ükskõik, kuidas te pärast elate. Pole mingit vahet.
Ta ütleb:
"Kas tahate varastada, tappa, abielu rikkuda, valet vanduda
ja suitsutada Baalile
ning käia teiste jumalate järel, keda te ei tunne, ja siis tulla
ning seista minu ees selles kojas, millele on pandud minu nimi,
ja öelda: Me oleme päästetud!”
- Templijutlus toimus palju hiljem.
Enne toimus Jeremija kaasaegse noore kuninga Joosija usupuhastus.
Joosija puhastas templi ebajumalaist ja hävitas ebajumalaid kogu maal.
Ta taastas ka paasapüha.
Arvan, et siin on tegemist paasapühaga.
Rahvas on pidurõivais kokku tulnud ja arvab, et kõik on hästi.
Joosija oli selleks ajaks juba surnud.
Jeremija on siin minu meelest 30 - 40-aastane.
Ta pidi minema peole, kus rahvas arvas,
et Jumalaga on asjad korras,
ja ütlema, et nende teoloogia on vildakas.
Nad lootsid sõnadele: See on Issanda tempel!
Nagu meilgi on palju neid, kes arvavad, et kõik on hästi,
kui nad kuskile kirikkonda kuuluvad.
Valeõpetus oli tulnud sellest,
et Issand oli päästnud oma koja mitu korda vaenlaste hävingu eest,
ja nad arvasid, et see jääb igavesti nii.
Meilgi on raske kujutleda, et Luteri kirikul läheks halvasti,
kuna seni pole seda juhtunud.
- See tuleb meile veelgi lähemale, kuna taustal oli siiras usupuhastus.
Meilgi on olnud mitmeid ärkamisi;
praegu räägitakse 5. ärkamisliikumisest.
Jumala Vaim on rahvast mitmes laines äratanud,
inimesed on mõistnud, et Jumal on olemas, mis on patt,
ning on otsinud Jumalat ja parandanud meelt.
Siin oli hiljuti toimunud uuendus ja ometi ütleb Jeremija:
Ärge kujutlege, et kõik on korras.
Nad olid oma eraelus täielikku ükskõiksusse vajunud.
Pikk nimekiri mainib kõiki käske: varastamine, tapmine,
abielurikkumine, valetamine, ebajumalateenistus.
- Jeremija jätkab veel: "Ons see koda,
millele on pandud minu nimi, teie silmis röövlikoobas?"
Jeesus tsiteeris just seda kohta.
Nii Jeremija kui Jeesus mõtlevad, et kui inimesed käivad kirikus
pattudest meelt parandamata,
muutub see koda röövlikoopaks.
Jeremija jätkab, et seda koda ootab sama saatus,
mis Jumala asupaika ehk ilmutustelki Siilos,
mis Saamueli ajal hävitati.
Sellest tõusis nii suur kära, et Jeremijat taheti tappa.
"Kuidas sa saad öelda, et tempel hävitatakse?!
Jumal ei lase ometi oma templit hävitada!"
600 aasta pärast tuli Jeesus piitsaga templit puhastama
ja tsiteeris Jeremijat.
Tol ajal polnud küsimus konkreetses ebajumalateenistuses,
vaid asi oli inimeste oma õigsuses, legalismis.
Jeremija ajal oli tegemist antinomianismi
ehk käsuseaduse eitamisega.
Mõlemad ennustasid templi hävingut 40 aastat enne selle toimumist,
nii Jeesus kui Jeremija.
- Meenub üks Piiblit lugedes tekkiv mõte,
et Jumal ei rahuldu kunagi sellega, et asjad on formaalselt õigesti.
Jumal tahab tõde salasoppideni. Nii Vanas kui Uues Testamendis
on kristlus eranditult alati südame usk.
- Jah. Siin oli probleemiks see, et toodi ohvreid,
kuid ilma murtud südameta.
Ohver suri selle eest, et mina varastasin, mõrvasin ...
Tänapäevalgi toimuvad abordimõrvad.
"Rikute abielu, vannute valet, suitsutate ebajumalatele."
Näiteks mammonale, maailma tavalisimale ebajumalale.
Ohverdatakse ilma murtud südameta.
Küsin: Kuidas on meie ajal lood?
Kas kirikuskäijate süda lõhkeb?
Kas jutlustaja kõneleb nii nagu Jeremija,
et inimesed oma pattu tajuksid?
Ja kui kuulutab, kas mitte ei juhtu nii nagu Jeremijaga:
üks salanõu teise järel.
Jeremija kannatas oma sõnumi pärast palju.
- Räägime sellest veidi.
Jeremija vastuvõtt oli leebelt öeldes karm.
Tema sõnum oli karm ja soolane, samuti ka tema vastuvõtt.
Teda püüti tappa, ta pandi vangi, temast räägiti halba.
Hiljem kurdab ta oma kutsumise üle 20. peatükis:
"Sa valmistasid mulle pettumuse, Issand, ja ma olen pettunud;
sa oled minust tugevam ja võitsid.
Ma olen iga päev olnud naeruks, kõik pilkavad mind."
Üsna karm kogemus.
Teda pilgati ja temast räägiti halba.
- Jeremija oli läinud savikruusiga Ben Hinnomi orgu
ja rahva vanemad kaasa kutsunud.
Issand käskis savikruusi lõhkuda ja kuulutada,
et sama juhtub ka selle rahvaga,
kuna tollessamas orus ohverdati võõrastele jumalatele lapsi.
Iisraeli ja Juuda kuningad olid mõnesaja aasta eest
sellise kombe väljast kaasa toonud ja seda harrastati.
Kui peret tabas mingi katastroof,
sai üht last ohverdades väidetavalt teisi päästa.
Ja Issand vihkab laste mõrvamist, veel tänapäevalgi.
Selle jutluse järel pandi Jeremijal jalad pakku.
See oli esimene füüsiline rünnak.
Ta oli siis umbes 40-aastane.
See on inimesele karm kogemus.
Ta küürutas kogu öö jalad ja kael pakus.
Tol hetkel ta need äsjaloetud salmid ütleski.
- Kui inimlikuna sa Jeremijat näed?
Ta oli inimlik, kui ütles, et see teeb haiget.
Ta ei ütle: Öelge, mis tahate, mina aina kuulutan.
Ta ütleb: Issand, see on raske. Ta neab oma sündimist.
- Jeremija 15:10.
- Vaatame, mis ta ütleb:
Häda mulle, ema, et sa sünnitasid minu,
riiaka ja tülika mehe kogu maale!
Ei ole ma võlausaldaja ega võlgnik, ometi sajatavad mind kõik."
Ta kogeb, et on oma sõnumiga teistele koormaks.
Ta oli selleks ajaks juba mitu korda tundnud,
et teda ei toeta keegi.
Tema selja taga oli ehk üks mõjuvõimas pere
ja võib-olla veel mõned, aga ta oli väga üksildane.
Igal pool kuhu ta läks, sündis riid.
Tavaliselt mõeldakse, et jumalamees toob rahu kaasa,
kuid nii ei läinud.
Jeremija raamat erineb teistest prohvetitest sellega,
et teised kuulutasid Jumala sõna,
kuid Jeremija räägib, mis tunne tal on,
kui ta selliseid asju rääkima peab.
Ta peab kuulutama templi ja linna hävingut,
olukorda, kus linnas valitseb kannibalism jne.
Jeremija nuttis ja kuulutas.
Need nutulaulud pandi kirja ja need on väga inimlikud.
- Siinkohal meenub, et tänapäeval räägitakse koguduses
prohveteeringutest ja prohvetlikkusest,
kuid vahel tekib mõte, et me pole ligilähedalgi sellele,
millest Jeremija raamat räägib.
Tänaste prohveteeringute sõnum on psühholoogiline lohutus jms.,
kuid mitte Jumala sõna kaheteraline mõõk,
see pole ei käsuseadus ega evangeelium.
- Jeremija raamat on hea näide prohveteerimise kohta.
Sellel on kaks poolt.
Ta ennustab tulevikku: tulevad babüloonlased.
20 aastat ei öelnud ta, kes tuleb, aga et põhja poolt tuleb vaenlane.
Ta ennustas ka looduse hävingut,
kuid kõik need põhinesid Moosese raamatutel.
Seal öeldakse, et lepingu rikkumise, abielurikkumise
ja valetamise tulemusel ei saja vihma
ning tuleb vaenlane ja viib asumisele.
Tema prohveteeringud põhinesid teistel raamatutel.
Teine pool tema raamatus on käsuseaduse kuulutamine.
Paljud Jeremija peatükid on nagu piiblitunnid,
mitte mingid erilised ennustused.
Ta osutab inimeste pattudele. Ta ei väsi sellest.
On imekspandav,
et 45 aasta pärast oma viimast jutlust pidades,
oli tema sõnum endiselt ebajumalateenistuse vastu.
Jeremija raamatus räägitakse palju valeprohvetitest.
Neid mainitakse lausa nimepidi.
Valeprohvetite sõnum on psühholoogilist laadi:
Vaenlane ei tule.
Ja kui vaenlane siiski tuleb, ütlevad nad, et ta läheb kohe ära
ja pagulased pääsevad kahe aasta pärast koju.
Alati midagi sellist, mis inimestele meeldis.
Aga mis siis saab, kui katastroof saabub?
- Ta võitles valeprohvetitega isiklikult.
Ta vaidles nendega.
Kui nemad ütlesid üht, ütles tema hoopis midagi muud.
Sellest on detailseid kirjeldusi.
Ta pidi kuulutama täiesti vastupidist.
See tekitaks igal pool skandaali,
kui teine kõneleja esimese öeldu täiesti ümber lükkab.
Jeremija täpselt seda teebki.
- Enne babüloonlaste lõplikku saabumist ...
Pagulusperioode oli kolm.
Enne viimast pagulust käskis Issand Jeremijal iket kanda.
Jeremija kandis mitu kuud Jeruusalemmas ikkepuid.
Teda ilmselt pilgati ja naerdi, ning arvati, et babüloonlasi ei tule.
Siis tuli prohvet Hananja, kes Jeremija ikke templis puruks lõi
ning ütles: "Nii ütleb Issand: varem pakku viidud naasevad."
Jeremija ütles algul: Aamen, kuid tuli tagasi ja ütles:
Oled valet kuulutanud ja sured.
Juhtuski nii, et too prohvet oli kahe kuu pärast surnud.
Usun, et see ehmatas jeruusalemlasi mõtlema:
Mis siis, kui tolle prohveti jutt täitub?
Ilma valeprohvetiteta oleks Jeremija elu kerge olnud.
- Jeremija kirjale tänases kontekstis mõeldes tundub,
et tänagi on neid, kes kuulutavad Jumala sõna kohaselt
kümmet käsku, et meil peab vaid üks Issand olema,
et Kristus on ainus tee; et kõik käsud kehtivad;
abielu on üks mees ja üks naine, kuni surm neid lahutab.
Ja seejärel tulevad valeprohvetid, kes kõik ümber lükkavad ja ütlevad:
teisedki usundid päästavad; Jeesus pole ainus tee;
abielus võib olla ka kaks meest.
Nad lükkavad igas punktis Piibli sõnumi ümber.
Kõnelejad on sellised ja rahvas peab valima,
kas kuulata tõelisi piibellikke prohveteid
või valeprohveteid.
- Kui Jeremija raamat paika peab,
siis tahab enamik kahjuks meeldivaid sõnumeid kuulata.
Kui aga saabub katastroof
ja oli õiget Jumala sõna kuulutanud prohvet,
siis inimesed teavad, kust see tuli. Issandalt.
Issand juhib ajalugu, korrigeerib oma rahvast
ja meelitab seda meeleparandusele.
Kui aga ühtki õiget prohvetit poleks olnud, küsib rahvas:
kus Jumal oli, kui see kõik juhtus? Mida Jumal sellega mõtleb?
Miks mina? Jne.
- On parem, kui on kasvõi üks, kes Jumala sõna õigesti
ja piibellikult kuulutab.
Halvim on, kui pole kedagi.
- Jõudsin järeldusele ja kirjutasin selle raamatu,
et kui keegi õiget sõna ei kuuluta,
pole tulevasel põlvel enam kristlikku kirikut.
See sõltub tollest ühest mehest.
Hesekiel tegutses paguluses ja olid veel mõned,
kuid Jeremija õlgadel lasus väga palju.
Tavaliselt siirdub õige usk järgmisele põlvele.
- Tänase saate aeg on otsakorral.
Kui Jeremija ajal oleks olnud keegi, kes oleks tahtnud meelt parandada,
milline oleks olnud Jeremija sõnum temale?
- Käsujutluste seas välgatab pidevalt ka evangeelium,
Jumala arm.
"Pöörduge ümber, taganenud lapsed."
Issand võtab tagasi need, kes on käsku rikkunud ja lahkunud.
Ohvrite pärast, mis meenutavad tulevast Jeesust,
kes tuleb ja selle patu ära võtab.
Inimese ja rahva puhul, kes meelt parandab,
pole midagi kadunud.
- Suurepärane. See on hea sõnum.
Aitäh, Mailis Janatuinen. Õnnistust sinu ellu!
Aitäh, head vaatajad!
Alati on võimalus Issanda juurde tagasi pöörduda.
Meiegi ajal on vastuolulisi sõnumeid ja võltströöstiga valeprohveteid,
ning ka neid, kes kuulutavad Jumala sõna kohaselt.
Peame hoolega kuulama neid, kes Jumala sõna juurde jäävad,
ja isegi Jumala sõna lugema.
Vaid selles on meil pääste, lootus ja lohutus.
Jäägem Jumala sõna juurde.
Õnnistatud nädalat!
Kohtumiseni nädala pärast taas Piiblikohvikus!
Veel üks tähtis asi -
telesaadete tegemine on tiimitöö.
Minul on eesõigus kohtuda aina huvitavamate inimestega.
Kuid siin on ka rezhissööre, operaatoreid ja teisi tegelasi.
Me ei suuda teha seda tööd ilma sinu abita.
Nagu igasugune teletöö, vajab seegi majanduslikke ressursse.
Toeta TV7 Eesti kanalit annetusega! Saaja: Taevas TV7
Swedbank 221048388411 SEB 10220109461019
Loodan, et tunned soovi osaleda selles saatetegemistöös!
Tõlge: Monika Jaaguri