Tere tulemast Piiblikohvikusse!
Mul on taas külas Stefan Gustavsson Rootsist.
- Oled teoloog.
Juhid ka Stockholmis Credo Akadeemiat.
Mis on Credo Akadeemia?
Kas soomlased saavad sinna õppima tulla?
- Jah. Aastate jooksul on meil olnud Soomest palju õpilasi.
Nad on olnud rootsikeelsed, ja soomekeelsed,
kes on tulnud Stockholmi oma rootsi keele oskust parandama.
Credo Akadeemias uuritakse apologeetikat -
kristluse selgitamist ja kaitsmist.
Püüdsime ühendada usufilosoofia ja jüngerluse.
Eesmärgiks on kasvada kristlasena ja Jeesuse järgimises.
- Oled kirjutanud sel teemal mitu raamatut
ja rääkinud sellest mitmetel üritustel.
Oleme rääkinud Jumala olemasolust ja Piibli usaldusväärsusest.
Uurisime, miks võib uskuda Jeesuse sõnu Tema enda kohta
ja ülestõusmisse.
Tänases saates arutame raskeid küsimusi,
mida paljud esitavad.
Üks neist esineb eriti tihedasti:
"Usun, et Looja Jumal on olemas.
Paljud asjad tõestavad, et maailm on loodud.
Selle taga peab olema intelligentne disain.
Miks siis on maailmas nii palju kannatusi?
Miks juhtub maailmas nii palju halbu asju,
kui Jumal juba maailma lõi?"
- On tähtis, et suhtuksime vastuväiteisse tõsiselt.
Vahel peab julgema möönda, et me ei mõista kõike,
ja et vahel on mõned asjad rasked.
Alustuseks tahan tõdeda,
et vastuväidete esitamine ei aja kristlust uppi.
Kõigi usundite ja eluvaadete vastu on esitatud vastuväiteid.
Tasub võrrelda tervikpilte.
Kui palju häid põhjendusi on kristluse tõepärasusele?
Kas vastuväiteid on võimalik ümber lükata?
Seda võiks võrrelda näiteks ateismiga.
Millised on ateistliku maailmavaate põhjendused?
Kuidas ateism kaitseb end vastuväidete vastu?
Tuleb olla valmis selleks,
et alati on vastuväiteid.
Muidu oleks asi veider.
Kui meie usu tõepärasusel on palju häid põhjendusi,
ei lükka üksikud vastuväited meie usku ümber.
Tuleb vaid nendega leppida ja proovida neile vastata.
Kurjuse ja kannatuste probleem on üks tihtiesinev vastuväide.
Ka iga kristlane on pidanud sellele mõtlema.
"Jumal, kui Sa kord nii hea oled, miks on maailm selline?"
Peame seda küsimust tõsiselt võtma.
Esiteks tahan öelda üht asja.
Küsimuse asetus paljastab moraalse vaatenurga.
Maailmas on midagi valesti. Peaks olema headus, aga on kurjus.
Antud mõtteviis toetub sellele,
et on olemas moraalne hea ja paha.
See on võimalik vaid siis, kui on olemas Jumal.
Ilma Jumalata muutuvad kõik moraalsed hinnangud
meelevaldseteks, subjektiivseteks juhusteks.
Küsimuse mentaliteet põhineb seega iseenesest sellele,
et on olemas norm, mis määratleb, mis on hea.
Siis võib arutada, miks maailm pole selline nagu me tahaksime.
- Kas mõtled, et kui Jumalat pole,
oleks küsimus iseenesest vildakas?
Kui kõik on vaid juhus,
ja kui aatomid on sattunud kuidagi organiseeruma,
miks peaksime siis ootamagi, et poleks kannatusi?
Kas poleks täiesti loomulik, et asjad lähevad vahel viltu?
- Täpselt. Kui Jumalat pole, kuidas defineerida kurjust?
Füüsilised kannatused eksisteeriksid, isegi kui Jumalat poleks olemas.
Meil on närvisüsteem, mis saadab valusignaale.
Kuidas saab siis öelda, et midagi on kuri ja vale?
Kui Jumalat ei ole, mis on kurjus ja vale?
Ateism sellele vastust ei anna.
- Isegi kui Ta on olemas,
mis on eelduseks sellele, et võime asjade pärast nuriseda,
on nurin põhjendatud. Piibliski küsitakse: Miks, Jumal?
- See on kristlase jaoks probleem. Usume, et Jumal on hea.
Kuidas sobib see kokku kurja maailmaga?
Probleemil on vähemalt kaks aluselist vaatenurka.
Esimene on seotud inimese vaba tahtega.
Jumal lõi olendi,
kes pole looma sarnane, keda juhivad instinktid.
Ta pole ka programmeeritud masin.
Ta on olend, kes suudab valida ja mõju avaldada.
Maailma kurjus pole Jumala tekitatud.
Inimene kasutab Jumala antud vaba tahet isekalt.
Nii rikumegi maailma ära.
Pole vaja süüdistada Jumalat asjades, mille eest ise vastutame.
- Keegi rääkis sellise loo:
Maailmas on kümme inimest.
Jumal annab kahele kõik toidu,
mida nad vajavad üheks aastaks. Ja Ta käsib seda kõigile jagada.
Kui nad keelduvad, kelle süü see on?
- Vajame alandlikkust ja enesekriitikat.
Kristluse järgi ei johtu maailma probleemid
Jumala jõuetusest või ükskõiksusest,
vaid sellest, et oleme Jumalale selja pööranud.
Oleme rikkunud Jumala loodud maailma.
Teiseks: kristluse järgi ei kesta selline olukord igavesti.
Jumal sekkub asjade kulgu.
Ta on juba sekkunud asjadesse Jeesuse kaudu.
Ta pakub meile võimalust taastada Temaga kontakt.
Tulevikus paneb Ta kurjusele punkti
ja ajab õeluse oma loodust välja.
Seda nimetatakse kohtumõistmiseks.
Paljud pelgavad mõtet kohtust, kuid see on suurepärane sõnum.
Jumal seab ühel päeval kõik korda.
- Julgustasid võrdlema erinevaid maailmavaateid.
Kui mõelda sellele, et Jumalat poleks,
poleks ka garantiid, et asjad paremaks muutuksid.
Asjad võivad hoopis halveneda.
- Täpselt. Võib esitada kolm põhiküsimust:
Kust kurjus tuleb? Miks nimetame midagi kurjaks?
Kas on lootust kurjusest pääseda?
Kuidas peaksime elama maailmas, kus eksisteerib kurjus?
Ateism ei oska öelda, kust kurjus tuleb,
miks midagi kurjaks nimetame ja kas kurjus kunagi kaob.
See ei paku lohutust kurjas maailmas elamise vastu.
Kristlus annab kõigile küsimustele
konkreetse ja reaalse vastuse.
Kurjus johtub sellest, et oleme pööranud Jumalale selja.
Jumal pole meid hüljanud.
Ühel päeval ajab ta kurjuse ära ja loob kõik uueks.
Kui ootame seda, Ta lohutab, kinnitab, juhib ja kannab meid.
Kristlus annab tõelise vastuse.
- Kuigi kristlus pakub vastuseid,
on siiski kannatustega silmitsi olles neid raske seletada.
Kui mu väikevend või õde või laps haigestub,
aga Jumal ei tundu vastavat,
võib olla raske hoida kinni lootusest,
et ühel päeval on kõik paremini.
- On oluline öelda, et Piibel on täis kaebelaule,
kus inimesed valavad oma kurbuse ja valu Jumala ette.
Me ei pea varjama seda,
kui raske elu võib olla.
Psalmistid meenutasid endale küsides, mis oleks paremini,
kui nad Jumalast lahti laseksid. Mitte midagi.
Ta on ainus, kes võib asjad lahendada.
Isegi kui Ta ei vasta praegu, on Ta ainus lootus.
Mida Temast lahti laskmine annab?
- Oleme inimestena ainulaadses olukorras.
Et leiaksime vastuse sellele, miks kurjus on olemas,
et meil oleks lootus paremale homsele,
ja et meil oleks keegi, kelle poole hüüda, vajame Jumalat.
Samal ajal nuriseme ja pärime Talt, miks asjad nii on.
Osa probleemist on seotud sellega, et keegi võib öelda:
"Kui te teaksite, milliseid usklikke ma olen kohanud."
Üks asi on kannatada millegi tõttu, mis on ise põhjustatud,
teine asi on loodusõnnetus.
On täiesti ise asi, kui mõni Jeesuse esindaja solvab,
petab või haiget teeb.
Seeläbi kannatavad paljud usklikud. Mida selle peale kostaksid?
- On kurb, kui me Jeesuse järgijaina ei peegelda Teda, keda järgime.
Seda ei saa millegagi vabandada ega leevendada.
Tehtut ei saa olematuks muuta. Väärtegu tuleb hukka mõista.
Peame oma mõtteid sorteerima.
Kristlasena ei usu ma kristlaskonda.
Ma ei usu endasse. Tean oma nõrkusi.
Ma ei usu kristlastest vendadesse ega õdedesse.
Püüan neid armastada, kuid ei usu neisse samamoodi
nagu Jeesusesse. Peame vaatama Temale.
Tema näitab, mis on kristlus, kristlik elu,
tõde, armastus, õiglus, alandlikkus, hoolitsus ja halastus.
Ma pole kunagi kohanud kedagi, kes oleks kibestunud Jeesuse peale.
Kogudus pole alati elanud Temale väärilisel viisil.
Tuleb selgeks teha, et küsimus on Temas, mitte meis.
Tuleb näha ka teist poolt.
Kristlaste vale käitumine ei näita tervikpilti.
On olemas ka häid näiteid,
kui kristlased on peegeldanud Kristust õigesti,
kaitstes nõrku, end teiste eest ohvriks tuues
ja osutades kristlikku armastust.
Kes teevad tööd maailma hullemates slummides
tänavalaste, uimastiorjade ja prostituutide seas?
Kristlased teevad abitööd kõikjal maailmas.
On teisigi, kuid kristlaste osakaal on ebaproportsionaalselt suur.
Kristlased püüavad leevendada maailma kannatusi.
- On palju näiteid kristlastest,
kes on oma elu rasketes tingimustes ohtu seadnud.
Seda ei tohi unustada. Keegi rääkis mulle,
et üks kristlane oli teda tõsiselt solvanud,
kuid samas rääkis ta teisest, heasüdamlikust kristlasest.
Arusaamad võivad seguneda.
Asjal on veel üks külg. Keegi võib öelda:
"Räägid apologeetikast. Usun sellesse.
Kuid kristlastel on nii vastuolulisi arvamusi.
On sadu ja tuhandeid erinevaid kogudusi.
Neil on erinevad arusaamad pea kõigis asjades.
Mõned inimesed kannatavad sellepärast.
Teleris ütles üks tuttav, et ühines katoliku kirikuga,
kuna tüdines protestantide pidevast tülitsemisest.
Ta ei teadnud vist, et katoliiklastelgi on erimeelsusi.
Mida ütleksid kellelegi,
kes tahab leida kaht kristlast, kes oleksid ühel meelel?
- Võib ka öelda,
et see on argument kristluse kasuks.
Kristluse järgi loodi inimene Jumala näo järele.
Jumal on andnud meile imelisi andeid.
Ta on teinud meid hinnalisteks isiksusteks.
Inimene on Jumalast ära pöördunud.
Kristluse terminoloogia järgi oleme patused.
Kui taastame suhte Jumalaga ja saame kristlasteks,
saavad meist uued loodud, kuid Piiblis öeldakse selgelt,
et me ei vabane oma isekast inimloomusest.
Usklik on segu Jumala uuest loodust
ja vanast kurjast loomusest.
Inimestel on usklikest väga vastuoluline kujutluspilt.
On nii isekust kui armastust.
Just nii Piibel usklikku näitabki.
See on realistlik, tõepärane kujutluspilt inimesest.
Olen kurb isekuse ja õeluse pärast endas ja teistes usklikes.
Kuid see pole üllatav. Nii Piibel õpetabki.
See kehtib ka usklike puhul kuni Kristuse naasmiseni.
Siis vabaneme oma patuloomusest.
Vaatame siis kristlaste lahknemisi.
See on kurb. Jeesus palvetas, et oleksime üks.
Oleme siiski üksteisest lahku löönud.
Võiksime öelda,
et osa lahknemistest on seotud kristluse teisejärguliste teemadega.
Suur osa kristlasi on ühel meelel kesksete küsimuste osas.
Usutakse Jumalat, kes on loonud maailma.
Usutakse Jeesusesse, Jumala Poega, maailma Päästjasse,
kes on meie eest surnud ja üles tõusnud.
Usutakse Püha Vaimu ja misjonikäsku.
Kuigi inimesed elavad eri paikades ja kuuluvad eri ringkondadesse,
valitseb kesksetes küsimustes sügav üksmeel.
Lõhenemine ehk polegi nii suur kui arvatakse.
- Sellegagi võib kergelt liialdada.
Kõik kirikkonnad aktsepteerivad kolme usutunnistust:
apostellikku, Nikaia ja Athanasiuse usutunnistust.
Kristluses valitseb ka suur üksmeel.
Puudutasid juba üht teemat.
See, et inimeses on kaks loomust, teeb tuska.
Meis on vana loomus ja Jumal loob meis midagi uut.
Keegi võib öelda: "Olen korduvalt täielikult läbi kukkunud."
Ma ei suuda vabaneda vanadest, mahakiskuvatest harjumustest.
Miks see minu elus ei tööta?"
Kuidas vastaksid?
- Uues Testamendis esitletakse asja realistlikult.
Peaksime kristlastena ära heitma oma vana loomuse
ja riietuma uue inimesega.
Paulus kirjutas ühes kirjas täpselt sellest pooleliolekust.
Sellega ei jõua ühekorraga lõpule.
Patt tuleb tagasi. Selle vastu peab pidevalt võitlema.
Samal ajal tahab Püha Vaim luua meisse uut.
Tuleb õppida elama evangeeliumist.
Patud tuleb seada iga päev Jeesuse vere alla
ja allutada end pidevale muutusprotsessile.
Seda õpetas Rootsi ärkamisliider Carl Olaf Rosenius.
Ta rääkis palju igapäevasest uuenemisest.
Iga päev alustatakse uuesti.
Pannakse kõrvale patt, võetakse vastu evangeelium,
tuletatakse endale meelde õigsust Kristuses,
avatakse end Pühale Vaimule ja Vaimu väes elamisele.
- Siiski ei armasta Jumal mind minu muutuste pärast.
Ta armastab mind sõltumata sellest,
kas olen muutunud palju või olen aastaid paigal seisnud.
- Täpselt. Meie identiteet Kristuses sõltub Temast, mitte sellest,
kui kaugele oleme oma pühitsuses jõudnud.
Lähtekohaks on see, et Issand armastab meid.
Ta näitas seda meile selle läbi, et Kristus suri meie eest.
Issand tahab meis tööd teha,
kuid selle aluseks on juba lõpetatud töö ristil,
ja seda ei mõjuta meie ebaõnnestumised ega kordaminekud.
- See on tohutu jõuallikas,
kui tead, et on olemas Kõikvõimas Jumal,
kes teab minust kõike, tunneb mind läbi ja lõhki,
ja armastab mind igavesti.
- See muudab kõik.
Kohtusin mõne aasta eest mehega Balkanilt.
Ta osales 1990. aastate sõjas. Ta oli näinud kohutavaid asju.
Küsisin, mida ta sellisel juhul Jumalast mõtleb.
Ta ütles: "Ateism pole alternatiiv."
"Sellises olukorras mõistavad kõik, et vajavad Jumalat."
- Kelle teise poole veel pöörduda?
- Kes veel saaks aidata?
Siis näeb inimese kurjust teise inimese vastu ja mõistab,
et inimene pole lahendus inimese probleemile.
Vaid Jumal võib selle lahendada.
Ta ütles, et kõik usuvad sel hetkel Jumalat.
- Saateaeg on otsakorral. See on meie viimane ühine saade.
Vasta, palun, lühidalt veel kahele küsimusele.
Oleme rääkinud palju kristluse väljakutsetest.
Kas võib öelda,
et ateism ja naturalism pole alati ausad olnud?
Isegi Nietzsche küsis: "Kui pime oleks ilma Jumalata?"
Ei taheta näha alternatiivi lõpptulemust.
- Usun, et sul on õigus.
Üksikud ateistlikud mõtlejad on tunnistanud,
et ilma Jumalata pole lootust.
Üldiselt nähakse ateismi meie kultuuris millenagi,
mis vabastab inimesed kristlusest ja loob õnneliku maailma.
Kristlased peavad näitama, et ateism pole vabanemine.
See on täielik katastroof inimkonnale ja inimsusele.
Ilma Jumalata pole alust inimväärikusel, ilul,
headusel, armastusel, kõigil asjadel, mida hindame.
- Kus on uus ja kaunis maailm?
Järel on üks minut. Viimane küsimus:
Kõige selle põhjal, millest oleme vestelnud -
inimese haprusest ja nõrkusest ja kurjusest, mida näeme -,
kas ootad Jeesuse teist tulemist?
- Sooviksin, et kõik usklikud ootaksid seda igatsusega
ja et meiegi paluksime algkristlaste kombel:
"Tule, Issand Jeesus!"
- Ta on lubanud kõik taastada.
Siiani on Ta oma lubadusi pidanud.
- Nii võime uskuda, et Ta peab sedagi lubadust.
- Aitäh saates osalemast, Stefan Gustavsson.
Jumal õnnistagu sind ja su teenimistööd.
Aitäh ka teile, head vaatajad!
Ma ei tea, milliseid raskusi teil hetkel elus esineb,
kuid võime kõik Jumala ette viia
ja olla täiesti ausad.
Võime olla kindlad ühes asjas:
Ta on lubanud kõik ühel päeval taastada.
Lõpuks muutub kõik koos Jeesusega paremuse poole.
Jumal õnnistagu teid! Kohtumiseni nädala pärast!
Telesaadete tegemine on tiimitöö.
Mul on eesõigus intervjueerida huvitavaid saatekülalisi.
Ma ei saaks seda teha ilma kaamerataguse meeskonnata.
Vajan sinugi abi. Võid toetada Taevas TV7 Eesti kanali tööd,
kui helistad lauatelefonilt numbrile 900 1777 ja annetad 7 eurot!
Aitäh, et aitad saatel vaatajateni jõuda!
Tõlge: Monika Jaaguri