Tere tulemast taas Piiblikohvikusse!
Täna on meil tuttav külaline.
Vestleme tähtsatel kristlusega seotud teemadel.
- Stefan Gustavsson Rootsist, tere tulemast! - Aitäh.
- Oleme vestelnud varem asjust, mis räägivad Jumala olemasolu poolt.
Oleme arutlenud, miks võime usaldada,
et Uue Testamendi jutustus Jeesusest peab ajalooliselt paika.
Nüüd räägime aga ülestõusmisest.
Kui üldse miski, siis just see teeb Jeesuse unikaalseks.
Pole just palju ülestõusnu tiitli eest võistlejaid.
- Budistid käivad Buddha haual.
Moslemid käivad Muhamedi haual.
Kristlased aga tunnevad ülestõusnud Jeesust.
See on kristluse võtmesõna.
Ilma ülestõusmiseta kaoks kristluse õpetuselt alus.
Ilma selleta oleksid kristlased kõige haletsusväärsemad olendid.
Pauluse sõnul seisab või variseb kõik kokku faktil,
et Jumal äratas Jeesuse reaalselt füüsiliselt surnuist
pärast Tema ristisurma.
Ilma selleta Jeesust ei järgitaks.
See näitaks, et Ta eksis. Ülestõusmine muudab kõik.
See on Jumala viis tõestada kogu maailmale,
et Jeesus on Tema Poeg.
- Su sõnad kõlavad täpselt nagu Pauluse omad,
kes kirjutas 1. Korintlaste 15, et kui ülestõusmist poleks,
oleksime kõigist inimestest haletsusväärseimad.
Oleksime suurimad kaotajad.
- Seepärast ongi oluline seda uurida,
kuna see on kristluse alus.
Kas on põhjendatud uskuda, et Jeesus tõusis surnuist ja elab?
Või on see vaid pime usk ja fantaasia?
- Kui räägitakse ihulikust ülestõusmisest ajas ja ruumis,
ei ole asi vaid selles,
et Jeesuse Vaim või sõnum jätkasid elamist.
Ihu, mis asetati hauda, tõusis surnuist üles.
Kuidas põhjendaksid seda kellelegi, kes küsib, kuidas seda uskuda saab?
- Uurime kõigepealt seda, kuidas kristlus näeb ülestõusmist.
Sellega on seotud palju väärarusaamu.
Küsimus pole selles, et Jeesuse vaim või hing elasid edasi.
Samuti ei tähenda see seda,
et Jeesus jätkas oma varasemat elu.
Sel juhul poleks see ainulaadne.
Evangeeliumide järgi äratas Jeesus üles Laatsaruse,
kes oli neli päeva surnud olnud.
Samuti äratas Ta üles Naini lese poja ja Jairuse tütre.
Nemadki jätkasid oma endist elu ja ikkagi surid lõpuks.
Nende ülestõusmine polnud radikaalne sündmus.
See oli mõnes mõttes surmaotsuse edasilükkamine.
Nad surid hiljem ikkagi.
Jeesuse ülestõusmises äratas Jumal kristluse järgi Jeesuse
uude kirgastatud ellu.
Jeesusel oli sama ihu, mis risti löödi.
See oli muutunud ja kirgastatud.
Jumal tõstis inimese uuele elu tasandile.
Jeesus on esimene ülestõusnute seas
ja esimene uutmoodi inimelu esindaja.
Kõiki inimesi kutsutakse uude ellu astuma.
Paljud järgivad ülestõusmise esmasündinut uude ellu.
Jutt käib sellest ülestõusmisest.
- Kuidas saab ülestõusmist ajalooliselt põhjendada?
- Kui asja ajalooliselt uurida,
tekib kaks suurt probleemi.
Kerkib kaks küsimust.
Esimene kõlab nii:
"Miks nimetatakse ristilöödut isikut Messiaks?"
Esimesel sajandil oli mitu liikumist,
mille juhte peeti messiaiks.
Oodati, et Messias kukutaks Iisraeli vaenlase -
Rooma impeeriumi.
Oodati, et Ta uuendab suhte inimeste ja Jumala vahel
ning sellele järgneks ülemaailmne rahu.
Oli mitmeid, keda peeti Messiaks,
näiteks Juudas Galielalane ja Simon bar Kokhba.
Roomlased hukkasid ta.
Liikumine vaibus kohe pärast hukkamist.
Hukkamine näitas, et nad polnud messiad.
Miks siis kristlus Jeesuse surma järel ei vaibunud?
Kuidas saab öelda, et ristilöödu on Jumala Messias?
See nõuab ajaloolist seletust.
Teine probleem on seotud arusaamaga,
et Jumal tõstis inimese elu ajaloos uuele tasandile.
See on täiesti uus arusaam.
Saduserid ei uskunud ülestõusmisse.
Variseride väitel toimub ülestõusmine viimastel päevadel lõpuajal.
Roomlased ei uskunud ihu ülestõusmisse.
Selle mõtte üle irvitati.
Usuti, et vaid hing võib surematu olla.
Kristlusega tekkis uus käsitlus:
ihu ülestõusmine, muutunud elu,
mis leidis keset ajalugu aset ühe isiku puhul.
Miks selline uus käsitlus sündis?
Ajaloolane peab sellest kinni haarama.
See on täiesti uus asi.
Kui hakata seda küsimust uurima,
on saadaval ajaloolisi materjale väga varajasest ajast.
Sealt selgub, miks kristlased arvasid,
et ristilöödu on Messias,
ja et neil oli ülestõusmisest uutmoodi arusaamine.
Paulus kirjeldab kristluse sõnumit 1. Korintlaste 15. peatükis.
Selle järgi suri Jeesus meie pattude eest Pühakirja kohaselt.
Ta maeti ja kolmandal päeval tõusis ta surnuist üles.
Vastavalt Pühakirjale.
Ta näitas end Peetrusele, kaheteistkümnele jüngrile,
ja viiesajale inimesele. Paulus loetleb nimesid.
Tuleb mõelda, kuidas sellesse suhtuda.
Jeesus suri. Selles pole midagi erilist, sest kõik surevad.
Pole põhjust oletada, et ristisurm oleks väljamõeldis.
See on nii alandav,
et see ilmselt sündis nii nagu räägitakse.
Ta maeti maha. Selles pole midagi erilist.
Räägitakse, et haud kuulus Arimaatia Joosepile.
Joosep oli üks Iisraeli juhte.
Ta oli Jeruusalemmas väga tuntud.
Selliseid asju ei saa välja mõelda.
Kui tahetakse infot fabritseerida, tuleb see väga ebamääraseks jätta.
Ei saa välja mõelda,
et surnukeha pandi Arimaatia Joosepi hauda.
Pole põhjust kahelda, et Jeesus hukati ja maeti maha.
Seejärel sündis midagi, mida tuleb hoolega uurida.
Kolme päeva pärast oli haud tühi.
- Milliseid tõendeid on selle kohta, et haud tühi oli?
Kuidas saame seda uskuda?
- Sellega on seotud mõned huvitavad seigad.
Kõigis evangeeliumides öeldakse,
et tühja hauda märkasid esimesena naised.
Nad tahtsid matmise lõpule viia.
Nad läksid hauale ja nägid, et see oli tühi.
Nad rääkisid sellest Peetrusele, Johannesele ja teistele.
Juudi ja Rooma seaduste järgi
oli naise tunnistusel mehe omaga võrrelduna vähem kaalu.
Kui keegi tahtis välja mõelda, et haud oli tühi,
oleks ta kindlasti öelnud, et Peetrus ja Johannes leidsid haua tühjana.
Räägitakse aga, et seda leidsid Maarja Magdaleena ja teised naised.
Peetrus ja Johannes ei uskunud neid,
kuid käisid kontrollimas ja nägid, et see oli nii.
Jeesuse järgijad ja vastased teadsid, kus haud asus.
Keegi ei saanud välja mõelda lugu tühjast hauast,
kuna väite tõepärasust võidi kergesti kontrollida.
- Leidjad olid niisiis naised.
Kui lugu oleks välja mõeldud, oleks kindlasti öeldud,
et tühja haua leidsid just mehed.
Teiseks oli haua asukoht teada ja see asus kesksel kohal.
Igaüks oleks võinud seda kontrollida.
- Täpselt. Kristlus ei sündinud mitte Roomas, Aleksandrias
ega Antiohhias, vaid Jeruusalemmas, kus haud asub.
Mõni nädal hiljem pidi Peetrus Jeruusalemmas kõne.
Ta rääkis Jeruusalemma haudadest ja Jeesuse ülestõusmisest.
Tal oleks probleeme olnud, kui info oleks valeks osutunud.
- Oleme Jeesuse ristisurma varem käsitlenud.
Oleme selgeks teinud, et Jeesus oli ajalooline isik.
Ja järsku oligi haud tühi.
Mida see tõestab? Keegi võis surnukeha ära varastada?
- See ei tõesta iseenesest midagi, kuid sellega on seotud ka muud.
Jeesus suri ja Ta maeti. Seejärel oli haud tühi.
Kui asi sellega piirduks, imestaksime, mis juhtus.
Kuid sellele järgnes midagi.
Esile hakkas tulema inimesi, kes tunnistasid, et olid kohanud Jeesust.
Nad ei näinud nägemusi ja ilmutusi oma peas,
vaid kohtusid Jeesusega füüsiliselt.
Inimesed rääkisid ja sõid koos Jeesusega.
Ta näitas end erinevatele inimestele,
nagu Maarja Magdaleenale ja Peetrusele,
ning Kleopasele ja tema kaaslasele Emmause teel.
Seitse inimest nägid Teda Gennetsareti järve ääres.
Viit neist mainitakse nimepidi.
Ta näitas end ka suurtele gruppidele, isegi 500-le ühekorraga.
Tõendite järgi polnud tegemist nägemustega.
Inimesed rääkisid Jeesusega. Nad sõid koos.
Haud oli tühi. Keegi ei osanud näidata, kus ihu oli.
Sajad inimesed väitsid, et olid Jeesusega kohtunud.
Nad olid valmis oma tunnistuse eest surema.
See veel ei tõesta, et Jeesus oli üles tõusnud,
kuid tõestab, et inimesed olid oma kogemuses kindlad.
Keegi pole valmis vale eest surema.
- Jääme hetkeks selle mõtte juurde.
Kas tegemist oleks võinud olla hallutsinatsiooniga?
Nad arvasid, et nägid Teda.
- Muidugi tuleb uurida erinevaid alternatiive.
Kristluse nägemuse järgi toimunust äratas Jumal Jeesuse surnuist,
ja Jeesus näitas end inimestele.
Tuleb olla valmis uurima alternatiivseid seletusi:
Kas keegi varastas surnukeha ära?
Kas jüngrite kogemused olid hallutsinatsioonid?
See on tänapäeval tavaline seletus.
Ei saa eitada, et nad kogesid midagi tähelepanuväärset.
Ajaloolased on üksmeelsed,
et nad kogesid midagi, mis muutis nende elu.
Nende oma tõlgenduse kohaselt kohtusid nad Jeesusega.
Kas see võis olla hallutsinatsioon?
Teame, et hallutsinatsioonid on haruldased.
Väga paljud just ei saa kiidelda hallutsinatsioonide nägemisega.
See on haruldane, kuid seda esineb.
Neid võivad põhjustada füüsiline või psüühiline kurnatus või stress.
Siis võib psüühika teistmoodi funktsioneerida.
Need võivad johtuda ka suurest palavikust või uimastitest.
Kuidas saab nii suur rahvahulk korraga hallutsinatsioone näha?
Hallutsinatsioonid arenevad individuaalsetest kogemustest
ja ka sisemistest tunnetest, muljetest ja kujutlustest.
Hallutsinatsioonid on niisiis individuaalsed.
Psühholoogia ei tunne grupihallutsinatsioone,
kus 500 inimest näevad korraga üht ja sama hallutsinatsiooni.
Hallutsinatsioonide samasus ei ole psühholoogiliselt usutav.
- Inimesed jäid veendunult kindlaks, et kohtasid Jeesust.
Nad olid valmis selle eest surema.
- Antiikajal tunti nägemusi.
Teati, et leinav inimene võib näha nägemust kadunukesest.
See ei tähendanud aga, et too oleks surnuist üles tõusnud.
See on psühholoogiline ilming.
Kui kedagi leiname, võime kogeda hetke,
kus näeme teda enda ees.
Need tunnistused on midagi muud.
Mitmelt erinevalt poolt kuuldi mitmel korral, et Ta elab.
Uurime seitsme jüngri lugu Gennetsareti ääres.
Nad tulid paadiga randa, kui olid kogu öö kala püüdnud.
Rannal istus keegi. Kui nad lähemale tulid,
nägid nad, et see oli Jeesus.
Paat veeti randa. Jeesus oli lõkke teinud.
Ta oli kala praadinud ja pakkus meestele hommikusööki.
Inimene vast ikka teab, kas ta on hommikust söönud või ei.
Kätel võib tunda kalarasva. Suus võib tunda suitsu maitset.
Lõkke soojust on võimalik tunda. Nad ei süüdanud seda ise.
Tema oli lõkke süüdanud.
- Küsin veel ühe asja kohta.
Mis siis, kui need lood sündisid palju hiljem?
Mis siis, kui need on legend, mis arenes hiljem
ja kuhu on lisatud üksikasju näiteks söömise kohta?
- Kogu olukord muutuks, kui see oleks legend,
mis ilmus välja 150. a AD, 120 aastat pärast neid sündmusi.
Kuid see pole nii.
Seda sõnumit kuulutati 30. aastail AD Jeruusalemmas.
Seda on võimalik ajalooliselt tõestada.
Paulus ütleb 1. Korintlaste 15:
"Ma olen teile ju kõigepealt edasi andnud seda,
mida ma ka ise olen vastu võtnud."
Ta rääkis algupärasest kristlikust evangeeliumist:
Kristus suri. Ta maeti maha. Ta tõusis surnuist üles.
Ta näitas end mitmetele, keda Paulus nimetab nimepidi.
Paulus kirjutas sellest kolm aastat pärast usuletulemist,
30. aastate keskel. See pole legend.
Seda sõnumit kuulutati 30. aastate Jeruusalemmas
ja seejärel Vahemere lähistel.
- Sõnumit hakati kuulutama kohe pärast ülestõusmist.
Sõnum vormus kohe pärast ristisurma.
Mõne nädala pärast astus esile grupp inimesi,
kes tunnistas juhtunu kohta:
"Kas teate, mis Jeesusega Jeruusalemmas juhtus?
Nüüd on Jumal Ta surnuist üles äratanud.
Me oleme Teda näinud."
- Kuidas sobib ülestõusmine Piibli terviksõnumiga?
Siin ärkab surnuist Jumala esindaja, Jumala Poeg,
kristluse nägemuse järgi Jumal ise.
Kui mõelda näiteks loomisest kuni igavese eluni,
siis mis tähendus neil on?
- See on võtmeküsimus.
Kõik inimesed mõtlevad küsimusele,
et kui Looja Jumal on olemas, miks Ta midagi ei tee,
kui kurjus, patt ja surm puudutavad iga inimest.
Jumal ütleb Piiblis:
"Ühel päeval ma parandan selle, mis te olete ära rikkunud
Ühel päeval murrab keegi kurjuse väe.
Ühel päeval tuleb esile uus ja puhas elu."
Kristluse järgi täitis kõik need lubadused Jeesus.
Ta andis oma elu ja suri meie eest,
et meiegi saaksime Temas elu.
Ta on esmasündinu ülestõusnute seas.
Ta kutsub kõiki inimesi kadumatusse ellu.
Esimesed kristlased leidsid tühja haua.
Nad kohtusid Jeesusega.
Ja seejärel polnud võimalik kristliku koguduse kasvu peatada.
See algas mõnest inimesest Jeruusalemmas
ja sellest on välja kasvanud maailma suurim liikumine.
Jeesuse ülestõusmise kohta tunnistavad tühi haud,
jüngrid, kes väitsid end Jeesust füüsiliselt kohanud olevat,
ja kristluse kasv. Nad olid valmis sõnumi eest surema.
Alternatiivsed seletused peavad tegema ruumi faktile:
Haud oli tühi. Jüngrite elu muutus.
Ja kristlus hakkas pidurdamatult kasvama.
Sellel on meie jaoks suur tähendus.
Kas võiksid rääkida, mida Jeesuse surnuist ülestõusmine
sulle isiklikult tähendab?
- Seda kogeb kõige tugevamini, kui seisame ise kellegi haual,
kui näeme ja kogeme konkreetselt,
mida teoorias kogu aeg teame:
Inimelu on habras. Me kõik sureme kunagi.
Seisame haual ja mõtleme kirstus lamajale,
keda väga igatseme.
Oleme sunnitud mõtlema: "Ühel päeval olen see mina."
Kas on lootust ja valgust? Kas elu läheb samas vormis edasi?
Ma ei mõtle vaid vaimu- või hingemaailma,
vaid seda inimese elu, mida siiski armastasime.
Evangeelium on ainulaadne, sest see võib pakkuda lootust,
kuna Jeesus on tõusnud surnuist ja Ta on uus inimene.
Ta on juba uues elus kohal.
- Saateaeg on otsakorral.
Kuna Jeesus on tõusnud surnuist,
ja kui ma Teda usus järgin,
siis kehtib see ka minu kohta.
- Paulus räägib sellest 1. Korintlaste 15.
Kristus on üles tõusnud. Meie, kes Temale kuulume,
saame osa samast ülestõusmisest ja aust.
Kõik on teretulnud Tema juurde.
- Aitäh saates osalemast!
Oled kirjutanud raamatu "Kristen på goda grunder."
Raamat käsitleb neid ja mitmeid teisigi teemasid.
Soomekeelne tõlge on läbimüüdud, kuid kuskilt ehk leiab veel.
Soomekeelne pealkiri on: "Mihin uskomme perustuu?"
Sinu suurepärane apologeedist kolleeg William Lane Graig Ameerikast
kirjutab ülestõusmisest raamatus "Till Trons Försvar."
Raamatus räägitakse sel teemal põhjalikumalt.
Seegi on soome keelde tõlgitud, pealkirjaks "Valveilla".
Aitäh vaatamast!
Mida ma oskan öelda? Milline suurepärane sõnum!
Kui see on tõde, siis kõik meie elus muutub.
Viimane vaenlane, surm, on võidetud.
Jeesus on võitnud. Ta on surnuist üles tõusnud.
Sellele tasub mõelda. Kohtumiseni järgmisel nädalal!
Telesaadete tegemine on tiimitöö.
Mul on eesõigus intervjueerida huvitavaid külalisi.
Ma ei saaks seda teha ilma kaamerataguse meeskonnata.
Vajan ka sinu abi. Saad toetada TV7 tööd rahaliselt,
kui helistad Eesti toetusnumbrile 900 1777 ja annetad 7 eurot!
Aitäh, et aitad saatel teleriekraanile jõuda.
Tõlge: Monika Jaaguri