Tere tulemast Piiblikohvikusse!
Mul on külas Stefan Gustavsson Rootsist.
- Tere tulemast! - Aitäh!
- Sul on palju ülesandeid ja vastutusalasid.
Oled muuhulgas teoloog
ja sind teatakse ka apologeetikuna.
Räägime kohe apologeetikast lähemalt.
Juhatad ka Credo Akadeemiat.
Räägi veidi lähemalt, palun, mis on Credo Akadeemia?
- Credo Akadeemia on kursustekeskus Stockholmi kesklinnas,
mis pakub 1-aastaseid kursuseid kristluse kohta.
Kursusel arutatakse, kuidas on võimalik teada,
et kristlus on tõene, kuidas võib modernne inimene
sekulaarses maailmas 2013. a uskuda tõsimeeli kristluse õpetusi.
Kursustel käib inimesi Rootsist, Soomest ja Norrast.
Kursustel arutatakse küsimusi ja otsitakse vastuseid.
- Mainisime varem apologeetikat.
Mis apologeetika tegelikult on?
Kuidas võiks seda lühidalt seletada?
- Apologeetika püüab selgitada ja kaitsta kristlust.
Selles on niisiis kaks poolt.
Esiteks püüab see selgitada, mis kristlus on,
et võiksime mõista kristluse sisu ja loomust.
Teiseks püüab see kaitsta ehk põhjendada kristluse tõdesid
ja vastata nende kriitikale.
- Miks on oluline selgitada ja kaitsta kristlust?
- Esitasid just küsimuse miks. Need on inimestele tüüpilised.
Me ei taha midagi pimedalt aktsepteerida.
Tahame uurida kontekste
ja teada, et asi on tähtis ja tõepärane.
Tõe otsimine on inimloomusele omane.
Sellega on seotud suured küsimused. Kas Jumal on olemas?
Kas mu elul on mõte? Kuidas saada kontakti Jumalaga?
Kas Looja ja loodu kohtuvad Jeesuses?
Oleks tähelepanuväärne, kui kristlane ei mõtleks sellele,
kuna see kuulub nii sügavale inimloomusse.
- Kas arutlemisele leiab alust ka Piiblist?
- Sõna 'apologeetika' esineb ka Uues Testamendis.
Seal õhutatakse mitmes kohas oma usust aru andma.
Peetrus ütleb: "Olge alati valmis vastama kõigile,
kes pärivad teilt teie lootuse aluste kohta."
See on kristlase kohus, milleks tuleb valmistuda.
Tuleb olla valmis vastama, kui küsitakse.
Paulus ütles kirjas Koloslastele:
"Et te teaksite, kuidas teil tuleb igaühele kosta."
Uues Testamendis peetakse iseenesestmõistetavaks,
et kristlust tuleb põhjendada.
Algkristlased elasid maailmas,
mis suhtus kristlusse kõike muud kui sõbralikult.
Nad pidid oma usku praktikas kaitsma.
- Kristlaste kogudusele esitati väljakutseid mitmelt suunalt.
See sündis juutide seas.
Juudid kritiseerisid seda karmilt.
Nende meelest ei saa ristilöödu Messias olla.
Messias pidi olema võidukas ja tugev.
Ta ei saa alandavat surma surra.
Kristlased pidid vastuse andma.
Kui liikumine kasvas, muutusid Rooma võimud umbusklikuks.
Kristlaste kohta hakkasid levima kuulujutud.
Kristlased pidid selgitama, mida nad usuvad.
Oli olemas ka teisi usuliikumisi,
näiteks laialt levinud gnostitsism.
Gnostikutel on Jumalast, maailmast ja päästest
täiesti erinev arusaamine.
Gnostitsism püüdis anastada kristluse sisu.
Kristlased pidi selgitama oma nägemust Jumalast, patust,
ja päästest.
See oli algkristlastele iseenesestmõistetav.
Juba 1. sajandil nimetati teatud inimesi apologeetideks.
See oli eriline ülesanne,
kuhu kuulus kristluse selgitamine ja kaitsmine.
- Väljakutsed, millest rääkisid, kõlavad tuttavalt tänapäevalgi:
Kuidas saab uskuda ristilöömist?
Kuidas saab uskuda, et keegi on füüsiliselt surnuist üles tõusnud?
Kas näed, et kristlased on täna samas olukorras,
kus algkristlased?
- Paralleelid on tähelepanuväärsed.
Lääne-Euroopas, Rootsis ja Soomes esitatakse kristlikule sõnumile
ja kogudusele mitmelt rindelt väljakutseid.
Selle vastu kõlab mitmeid kriitilisi hääli.
Oleks omapärane, kui kristlased ei kaitseks oma usku.
Sotsioloogid kasutavad üht väljendit.
Inimene võib kogeda kognitiivset dissonantsi.
Selgitan, mida see tähendab.
Inimesel võib olla kaks teineteisega vastuolus olevat mõtet.
On raske püüda kahe vastuolulise ideega üheaegselt hakkama saada.
Sotsioloogide ja psühholoogide sõnul
püüab inimene lahendada vastuolu alateadlikult nii,
et aktsepteerib ühe mõtte ja hülgab teise.
Meie kultuuril on kristlikud juured.
Viimase paarisaja aasta jooksul
on lääneriikides hakatud omaks võtma teisi aateid:
Jumalat ei ole, kristlus pole tõsi.
Paljud on kogenud kognitiivset dissonantsi.
Ühelt poolt rajaneb meie kultuur usul, et Jumal on olemas.
Samas väidavad paljud, et Jumalat pole.
Paljud lahendavad vastuolu Jumala hülgamisega.
Nad sekulariseeruvad.
Apologeetikal on väga tähtis ülesanne.
Tuleb aidata inimestel vastuolu lahendada.
Tuleb näidata, et on põhjust Jumalat tõsiselt võtta.
On põhjust hüljata mõte, et Jumalat pole olemas.
Otsekui seisaks ühe jalaga ühes ja teisega teises paadis.
Ja paadid kaugenevad vähehaaval teineteisest.
Lõpuks on nii valus, et tuleb üks paat valida.
Peame aitama inimesi paati, kus öeldakse: "Jumal on olemas.
Ta tuleb su juurde Naatsareti Jeesuses."
- Mõni kuulaja võib mõelda:
"On hea selgitada ja kaitsta,
aga kas usuletulemine pole vaimne sündmus?
Kas see pole siis Jumala tegu?"
Ja samas kaitsed oma usku mõistusega.
Kas sellest piisab?
Kuidas neid kokku sobitada?
- Kui me usklikud usuletulemist tagantjärele uurime,
märkame, et see oli Jumala töö.
Jumala Vaim tegutses meie elus ja tõmbas meid Kristuse juurde.
Uuest Testamendist ilmneb, et see on Püha Vaimu töö.
Püha Vaimu töö loomulikult ei välista,
et mõned inimesed panevad meid asjade üle järele mõtlema.
Paulus teadis hästi, kui vältimatu oli Püha Vaimu töö.
Ometi põhjendab ta oma usku Apostlite tegude raamatus.
Ta tõestas korduvalt Pühakirja abil, et Jeesus on Messias.
Ta arutas inimeste, paganatega,
ja põhjendas kristlust.
Ma ei näe vastuolu Püha Vaimu ja põhjenduste vahel.
Püha Vaim on tõe Vaim.
Miks peaks Ta põhjendamist valeks pidama?
Püha Vaim tõestab asju.
Ta tõestab, et oleme patused ja vajame Jeesust.
Need kaks asja kuuluvad kokku.
Kas võib siis öelda,
et peame tegema evangeeliumi võimalikult selgeks
ja kaotama takistusi vääritimõistmisi selgitades?
Tuleb ka paluda Jumalat,
et Ta teeks inimese südames tööd,
nii et ta võiks uskuda Jeesusesse.
- On huvitav, et küsimusi seostatakse apologeetikaga.
Neid ei seostata just tihti jutlustamise või diakooniatööga.
Peetakse iseenesestmõistetavaks,
et meid on kutsutud kuulutama Jumala Sõna
ja aitama hädasolijaid.
Niisiis palvetame pidevalt samaaegselt,
et Jumal kasutaks meie kuulutust ja aitamist oma Vaimu kaudu.
Teame, et kuulutus või halastustöö iseenesest
ei too inimesi Jumalat uskuma, kuid Jumal võib neid kasutada.
Sama kehtib ka apologeetika suhtes.
Kui aitan tudengeil mõista, et Jumal on olemas,
palvetan südames: "Jumal, süüta neis usk."
Ma ei näe vahet apologeetika, jutlustamise
ja raskustes olevate inimeste aitamise vahel.
Neis kõigis teeb Jumal tööd,
kuid Ta tahab kasutada inimesi oma tööriistadena.
- Oled vestelnud palju tänapäeva Rootsi noortega.
Nad on intelligentsed ja haritud.
Nad on ka väga sekulariseerunud ja umbusklikud kristluse suhtes.
Olukord on sama ka Soomes ja mujal.
Kui kaitsed Jumala olemasolu,
Jeesuse ülestõusmist ja Tema väiteid enda kohta,
kuidas sind vastu võetakse?
- Kohtun erinevate reaktsioonidega,
täpselt nagu Paulus Areopaagil.
Teda naerdi ja mõnitati.
Mõned ütlevad: "Huvitav. Tahame sind veel kuulata."
Damaris, Dionysius ja veel mõned uskusid.
Samasuguseid vastuseid saab tänagi.
Osa inimesi tõrjub sõnumi tagasi
kuid teised on huvitatud ja tulevad usule.
Mõned on avatud ja vastuvõtlikud.
Eile tänas üks mees mind minu kirjutatud raamatu eest.
Ta ütles, et poleks ilma selleta ilmselt usklik.
- See meenutas mulle,
et kristlusest loobunud ongi suureks väljakutseks.
Pean silmas kristlaste, jutlustajate ja tuntud usklike lapsi.
Nad on nn teise põlvkonna kristlased,
kes on kasvanud palvekodades ja kirikusaalides.
See on kurb,
kuid suur osa neist loobub kristlusest.
Paljudel on emotsionaalseid kogemusi kristluse sõnumi suhtes,
kuid nad ehk ei tea midagi apologeetikast.
Kas puudulik apologeetika tundmine võib viia selleni,
et nii paljud loobuvad kristlusest?
- Olen selles täiesti kindel.
Rootsis on täpselt sama olukord.
Olen kohanud paljusid kristlike kodude kasvandikke,
kes on usust täiesti loobunud.
Mõnel on ehk säilinud südameusk, kuid nad on lahkunud kogudusest.
Tihti on põhjuseks see,
et nad on kasvanud iseenesestmõistetavuste keskel:
Jumal on olemas. Ta on hea. Ta vastab palvetele.
Väljaspool kogudust aga kohatakse täiesti teisi iseenesestmõistetavusi:
Jumalat pole. Keegi ei kuule palveid. Piibel on muinasjuturaamat.
Keegi pole aidanud noorel olukorraga tegeleda.
Siin tulebki esile kognitiivne dissonants.
Kui noor kasvab iseseisvaks täiskasvanuks,
ei taha ta elada kahes niivõrd erinevas maailmas.
Ta valib neist ühe.
Üks apologeetika tähtsaid ülesandeid on aidata neid noori usklikke,
kes saavad usu emapiimaga kaasa.
Neil tuleb aidata näha, et usk pole vaid pere traditsioon,
vaid see on tõeline.
- Kas on võimalik, et need,
kes selliseid väljakutseid kohtavad, isegi ei tea,
millist kirjandust on olemas,
ja et on koolitatud kristlasi, kes on neid teemasid uurinud?
Nad ei tunne intellektuaalse ja võimsa apologeetika traditsiooni.
- On olemas rikas apologeetiline pärand,
kuid kahjuks ei tunta seda tihti isegi kristlikes ringkondades.
Ei teata, et tänapäeva akadeemilises maailmas
kasvab usklike filosoofide arv.
Küsimus Jumalast on taas esile tõusnud.
Arutelu Jumala olemasolu üle on aktiivsemaks muutunud.
Kasvanud on Jumala olemasolu kaitsvate filosoofide protsent.
- Nii et Jumala olemasolu küsimus teeb 'comebacki'?
- Arutelu Jumala olemasolu üle on tõesti taas esile tõusnud.
Pärast 18. sajandit hakkasid paljud mõtlema,
et Jumala olemasolu teemal pole mõtet isegi arutada.
Nüüd räägitakse sellest taas, ja üha rohkem.
- Võimalik, et see näitab,
kui suur sinu poolt mainitud kognitiivne dissonants on.
Ühelt poolt mõeldakse, et Jumalat pole olemas,
ja usku pole võimalik tõestada.
Samas kirjutatakse sel teemal pakse raamatuid.
See on dissonantsiga seotud. Inimesed ei mõista asju.
- Hea uudis on see,
et asjast huvitatuile on olemas rohkesti materjali.
Internetis on tohutult materjali.
On palju suurepäraseid raamatuid.
Teoloogia, filosoofia, ajaloo ja kirjanduse alal
on suurepäraseid uurijaid, kes meile materjali toodavad.
Kogudusel on hea võimalus hakata vastuseid vormima.
On väga palju head materjali.
- Oled ise kirjutanud kaks olulist raamatut.
Raamatut "Kristen på goda grunder" on Rootsis väga palju müüdud.
See on apologeetika õpik,
kus räägitakse, mis apologeetika on.
See käsitleb Jumala olemasolu,
Piibli usaldusväärsust ja Jeesuse ülestõusmist.
Kirjutasid ka raamatu "Gör som Gud, bli människa".
Kas räägiksid sellest veidi?
- See käsitleb rohkem kristlase elu.
Kui kristlus on tõde, siis mida see endaga kaasa toob?
On olemas palju väärarusaamu,
nagu suhtuks kristlus eitavalt maailma ja elusse.
Tõde on vastupidine.
Püüdsin seda esile tuua pealkirjaga: Tee nii nagu Jumal: saa inimeseks.
Kristluse Jumal tahtis samastuda inimloomusega.
Ükski muu usund ei väärtusta inimest nii kõrgelt.
Kõige selgemini on see näha faktis, et Jumal sai inimeseks
ja sai üheks inimloomusega.
- Kas see ei seostu apologeetikaga mitte selles mõttes,
et Jumal muutub käega 'katsutavaks?
Ta tuli Kristuses meie keskele ja rääkis meiega.
- Jumal on end mitmel moel ilmutanud.
Tema tegusid võib märgata paljudes asjades.
Kõige selgemini ilmutas Jumal end Jeesuses.
Ta näitas inimelu kaudu, kes Jumal on.
- "Kristen på goda grunder" on ka soome keelde tõlgitud.
See on peaaegu läbi müüdud, kuid mõnes kohas võib seda veel leida.
Raamatu nimi on soome keeles "Millel põhineb meie usk?"
Credo Akadeemia avaldas
William Lane Craigi raamatu "Till trons försvar".
See on avaldatud ka soome keeles
nimega "Valvel - usu põhjendatud kaitsmine."
See on tähtis kaasaegne, apologeetiline raamat.
Mida sa sellest arvad?
- Olen rõõmus, et see on tõlgitud nii rootsi kui soome keelde.
William Lane Craig on üks tänapäeva juhtivaid apologeete.
Ta on tähelepanuväärne filosoof.
Tema töid arutatakse kogu maailma filosoofilistes ringkondades.
Craig kuulub juhtivate teadusuurijate hulka.
Tal on võime selgitada asju hästi ka ilmalikule rahvale.
See raamat ongi mõeldud just ilmalikule publikule.
On suurepärane, et saame lugeda seda oma emakeeles.
- Kui olen õigesti aru saanud,
siis on ta väidelnud pea kõikide juhtivate ateistidega.
- Ta on väga osav väitleja.
Väitlusi võib leida internetist otsisõnaga William Lane Craig.
Ta väitleb ateistidega.
Tihti teeb ta ateistide väited pihuks ja põrmuks.
- Saateaeg on otsakorral.
Mõni võib öelda,
et võitleb ja valutab nende asjade üle pead;
et tal on suuri küsimusi, millele ta ei oska vastata.
Kust peaks selline inimene alustama?
Kust peaks ta vastuseid otsima?
- Esiteks tasub meeles pidada,
et nad pole esimesed, kes küsimustega maadlevad.
Seepärast on neil teemadel olemas palju häid materjale.
Küsida võib julgelt ja avameelselt.
Pole vaja karta.
Tasub võtta ühendust kellegagi, kes oskab õigesse kohta suunata,
ning lugeda raamatuid ja kuulata loenguid.
Siis tuleb ühendada teaduslikud põhjendused
ja isiklik Jumala otsimine:
kuulata Sõna, palvetada ja olla avatud sellele,
et Ta ilmub sellisel viisil nagu Ta tahab ilmuda.
- Ei ole mingeid vastuolusid.
Võime Jumalat paluda ja otsida Teda vaimselt.
Samas võime kasutada kõiki oma aju ressursse
ning lugeda, uurida ja asju selgeks teha.
- Peame need asjad ühendama.
Võib paluda Jumalat ja öelda: "Jumal, sa näed minu kahtlusi.
Näed mu ebakindlust ja kõike halba mu elus.
Aga tahan Sind siiski otsida."
- Aitäh intervjuu eest. Oodata on uusi saateid,
kus arutame Jumala olemasolu ja Jeesust puudutavaid teemasid.
Aitäh!
Aitäh, ka teile, head vaatajad!
On oluline näha,
et me ei pea vaevlema sisemistes vastuoludes,
vaid võime esitada küsimusi, ka kõige raskemaid.
Pole vaja karta. Jumal on tõde.
Tal pole midagi varjata või salata.
Ta on küsimusteks valmis.
Jeesus vastas evangeeliumides paljudele küsimustele.
Võime Jumalalt abi paluda.
Ilusat nädalat! Kohtumiseni järgmisel korral!
Toeta TV7 Eesti kanali tööd annetusega! Saaja: Taevas TV7.
Swedbank 221048388411 SEB 10220109461019
Aitäh toetuse eest!
Tõlge: Monika Jaaguri