PIIBLIKOHVIK
Tere tulemast taas Piiblikohvikusse!
Täna on meil külaline naaberriigist Rootsist.
- Tere tulemast, Stefan Gustafsson! - Aitäh.
- Oled mitme raamatu autor.
Oled teoloog ja kristlik aktivist Rootsis.
Täna räägime Jeesusest.
Esimesena kerkib üles küsimus,
mille üle arutatakse tihti ka interneti jututubades.
Kas Jeesus oli üldse olemas?
Kuidas on seda võimalik teada?
- Küsimus on äärmiselt oluline.
Ajaloouurijad on veendunud, et Jeesus oli ajalooline isik.
On mitmeid põhjuseid, miks selles ollakse ühel meelel.
- Millega Tema olemasolu põhjendatakse?
- Põhjendusi on mitmeid.
Kristlus on maailma suurim liikumine ja sotsioloogiline ilming.
Kristlus pole siiski alati olemas olnud.
Keegi pidi selle käivitama.
Muhamed rajas islami ja Gautama budismi.
Kõik allikad viitavad üksmeelselt sellele,
et kristluse rajas Naatsareti Jeesus. Muid rajajaid ei mainita.
- Kas lähteallikad pärinevad üksnes evangeeliumidest
ja teistest Uue Testamendi raamatutest?
- Evangeeliumid on tähtsaim ja ulatuslikeim allikas Jeesuse kohta.
Tema kohta on siiski ka varasemaid allikaid.
On olemas ka hilisemaid piibliväliseid allikaid.
Varasematest allikatest nimetaksin Paulust.
Ta oli algul kristluse vastu, kuid hiljem ühines sellega.
Ta kirjutab kirjas Galaatlastele ca 50 aastat pärast Kristust,
kuidas ta läks kolm aastat pärast oma pöördumist
Jeruusalemma usklikke külastama.
Ta kohtus Peetruse ja Issanda venna, Jakoobusega.
Ta kohtus niisiis Jeesuse vennaga.
See juhtus kolm aastat pärast Pauluse pöördumist,
umbes 4 aastat pärast risti sündmusi ehk 30. aastail AD.
Vaid tegelikel inimestel on vendi ja õdesid, keda kohata.
Paulus oli Jeesuse olemasolu vanim ja esimene ajalooline tõestaja.
- Pauluse poolt ca 50. aastal AD mainitud sündmuste toimumisaeg
oli väga lähedal Jeesuse surmale ja ülestõusmisele.
- See on väga varajane teave.
Antiikaja allikatega võrreldes on see suurepärane.
Tavaliselt on sündmuste ja nende kirjalike allikate vahel pikk aeg.
On olemas ka piibliväliseid allikaid.
Juudi ajaloolane Josephus
mainib Jeesust kahes kohas,
ja ka Jeesuse venda Jakoobust ning tolle hukkamist.
Rooma ajaloolane Tacitus mainib Jeesust, Pontius Pilaatust
ja Pilaatuse langetatud surmaotsust.
Algallikaid on üsna ulatuslikult - nii Pauluse tekstid kui evangeeliumid.
Evangeeliumid sisaldavad hulgaliselt infot Jeesuse kohta.
Neid toetavad piiblivälised allikad,
tähtsaimad neist Josephus ja Tacitus.
- Kas võib öelda, et kui meil poleks evangeeliume,
teaksime siiski, et Jeesus oli olemas?
- Absoluutselt.
Kristluse sünd vajab siiski seletust.
Isegi kui evangeeliumid ära võtta,
pakuvad Pauluse kirjutised väga varast lähtematerjali.
On olemas ka piiblivälised allikad,
tähtsaimad neist Josephus ja Tacitus.
Vaid nende põhjal võib tõdeda,
et Jeesus Naatsaretlane oli olemas
ja et kristlus on saanud alguse just Temast.
- Räägime evangeeliumidest.
Vahel öeldakse, et need on Jeesuse jüngrite kirjutatud.
Kas need on usaldusväärsed?
Mis siis, kui nad tahtsid pilti Jeesusest kaunistada?
- Kui kirjutajail on oma eesmärk,
kas nende materjal on sel juhul väärtusetu?
See ei pea paika.
Toome ühe näite. Rootsi parlament tegi otsuse
anda välja kirjutiste kogumik "Rääkige sellest oma lastele",
kus käsitletakse holokausti.
Kogumikul on muidugi oma eesmärk.
Taheti, et 2. Maailmasõja sündmused enam ei korduks
ja et neid ei unustataks ega tõlgendataks vääriti.
Kas juutide hävitamisest rääkiv kogumik on väärtusetu vaid seetõttu,
et autoritel oli mingi tagamõte? Loomulikult mitte.
Need on tõesti sündinud lood.
Teine näide pärineb antiikajast.
Ateena filosoof Sokrates ei kirjutanud ise midagi.
Meie teadmised Sokratesest pärinevad kahest allikast.
Üks neist on Platon, Sokratese õpilane.
Teda peetakse parimaks allikaks, kuna ta tundis Sokratest.
- Ja keegi ei kahtle Sokratese olemasolus või sõnades.
- Ei, ja öeldakse, et Platon on parim allikas.
On ka teine allikas - Sokratese sõber Xenophon.
40 aastat pärast Sokratese surma kirjutas ta temast kolm raamatut.
Mõlemil on oma eesmärk. Neil oli suhe oma teksti objektiga.
Fakt, et evangeeliumide autorid olid jüngrid,
ei vähenda evangeeliumide väärtust ajaloolise allikana.
Vastupidi, see teeb need eriti huvitavaks.
Olid ju autorid sündmuste juures ja jälgisid Jeesust lähedalt.
- Samuti on juudid ise kirjutanud palju sellest,
mis nendega holokausti ajal juhtus.
Holokaustiohvreil oli kindlasti oma eesmärk,
kuid nende kirjeldusi peetakse tõeks.
- Täpselt, ja see kehtib ka üldises mõttes.
Too näide objektiivsest ajaloolisest algmaterjalist.
Vastus on selge: seda polegi.
Kõigel on teatud vaatenurk, tagamõte või eesmärk.
Sama kehtib ka evangeeliumide puhul.
On hea olla teadlik kirjatöö autori vaatenurgast.
Evangeeliumide eesmärk on äratada usku Jeesusesse.
- Neil oli eeldusi tõe rääkimiseks
ja see oli õigustatud.
Kui lähedal autorid sündmustele siis olid,
kui räägime neljast evangeeliumist?
- Kirjutamise hetkel oli sündmustest möödunud väga vähe aega.
Üldiselt aktsepteeritakse,
et evangeeliumid kirjutati 1. sajandil.
Täpseid aastaarve ei teata,
kuid Markus kirjutas oma loo ilmselt 60. aastail AD.
Viimane evangeelium kirjutati 90. aastal AD.
Aastakümnete suhtes esineb erinevaid nägemusi,
kuid see pole otsustav. Asi on vaid paaris aastakümnes
Jeesuse maapealse eluaja ja kirjutamise hetke vahel.
Kui evangeeliume kirjutati, olid pealtnägijad alles elus.
Teave sündmuste kohta säilib seni,
kuni sündmuste pealtnägijad elavad.
On otsustav, et evangeeliumid kirjutati tolle põlvkonna ajal.
Nad olid näinud Jeesust ning kuulnud ja järginud Teda,
see tähendab, et nad tundsid Teda.
- Kas mõtled sellega, et nad olid ise nonde sündmuste tunnistajad?
Millest tunneb ära,
et evangeeliumid sisaldavad pealtnägijate kirjeldusi?
- Alustame näiteks Luukast.
Räägin hiljem ka Markusest.
Luukas räägib algul sellest, kust ta oma info saanud on.
Ta räägib, et uuris asju hoolega.
Ta oli lugenud varasemaid sündmuste kirjeldusi
ja küsitlenud pealtnägijaid.
Ta ütleb, et sai oma info pealtnägijailt,
kes olid tema sõnul Sõna teenrid.
Nad olid seega kristliku usu avalikud esindajad.
Oli grupp inimesi, kes olid algusest peale oma silmadega näinud
Jeesuse elu sündmusi.
Nad olid valmis oma teavet avalikult kinnitama.
Luukas oli neid küsitlenud ja neilt info saanud.
Nii kinnitab ta, et teave on usaldusväärne.
- Kas evangeeliumitekstides on ka teisi märke,
millest võib järeldada, et need on pealtnägijate kirjutatud
või pealtnägijate kirjeldatud?
- Tahaksin mainida Markust.
Tema kirjutas esimese evangeeliumi.
On põhjust uskuda, et ta sai oma info Peetruselt.
Kirikuisa Papias kirjutas ca aastal 115 AD,
et Markus oli Peetruse tõlk
ja pani pärast Peetruse surma kirja tema tunnistuse.
Seda arusaama toetab fakt,
et Peetruse nime esineb Markuse evangeeliumis
tihemini kui teistes.
See on tekstisisene tõend.
Markuse evangeeliumis võib näha pealtnägijate tunnistusi.
Neil pole tähtsust loo aspektist, neid mainitakse vaid möödaminnes.
Üks näide on Markuse 4. peatükis,
kus Jeesus ja jüngrid lähevad paadiga teisele poole järve.
Mainitakse, et kaasas oli ka teisi paate.
Hiljem neid rohkem ei mainita.
Lugu sisaldab mälestuspilti sellest, et seal oli ka teisi paate.
Seejärel keskendutakse Jeesusele. Järvel tõusis suur torm.
Tuul oli nii suur, et jüngrid kartsid uppumist.
Jeesus aga magas.
Mainitakse, et Ta magas paadi päras, toetudes peaalusele.
Peaalusel polnud loos mingit tähendust.
See oli vaid mälestuspilt.
Oli paanika, lained, tuul, hirm hukkumise ees, magav Jeesus.
Oli säilinud mälestuspilt Jeesusest pea padjal.
- Kui selliseid mälestuspilte on palju, on see muljetavaldav.
See jätab selge mulje pealtnägija kirjeldusest.
Teatud asju on ehk võimalik ka kontrollida,
nagu geograafilised seigad ja loodusdetailid.
- Evangeeliumidest näeb,
et need vastavad täpselt 30. aastate Iisraeli olustikule.
Tol ajal peeti Iisraelis just selliseid teoloogilisi debatte.
Olid variserid ja saduserid, kellest räägib ka Josephus.
Meile esitletakse väikekülasid,
millest on võimalik teada vaid siis, kui oled seal ise käinud.
Neist ei teatud midagi Antiohhias, Ateenas, Roomas või Efesoses.
Need olid räämas väikekülad Galilea ja Juuda maapiirkondades.
On selge, et jutustaja on ise Iisraelis ringi rännanud,
ja seda kultuuri tundnud.
- Tõdegem siis, et need on pealtnägijate kirjeldused.
Kujutleme kedagi, kes ei tunne Uut Testamenti.
Kui need on tõepoolest pealtnägijate kirjeldused,
miks peaks ta neist huvituma?
Mis Jeesuses ja lugudes Temast nii erilist on?
- See on hea küsimus.
Juhuslikud antiikaja isikud meid tavaliselt ei huvita.
Milleks siis mõelda ühele isikule, kes elas 2000 aasta eest
teisel pool maakera ja tegutses vaid kolm aastat?
See on hea küsimus, kuid on ka mitu head vastust.
Esimene põhjus puudutab puhtalt üldharidust.
Kuigi Põhjamaad on maailma sekulaarseimaid riike,
puudutab Jeesuse mõju meid ikka veel.
Keegi teine pole nii palju inimkonda mõjutanud.
Ilma Teda tundmata ei mõista me oma kultuuri.
Kogu meie ühiskond veedab igal aastal jõule.
Jõule peetakse Jeesuse sünniajaks.
Paasapühade ajal lähevad paljud kevadistele lumehangedele suusatama.
Paasapühade ajal meenutatakse Jeesuse surma.
Pühapäev on püha päev, kuna siis tõusis Ta surnuist.
Meil on nimed nagu Stefan, Peeter ja Johan.
Need pole viikingite nimed.
Need on Jeesuse sõprade ja sugulaste nimed.
Ilma Teda tundmata ei saa me mõista ka oma aega.
On veelgi tähtsam põhjus.
Jeesus ütleb enda kohta väiteid,
mis on elulise tähtsusega, kui need tõele vastavad.
- Too näiteid.
- Tasub ise evangeeliume lugeda.
Need on põnevad, väljakutsuvad, provotseerivad ja huvitavad.
Ta julges öelda väga veidraid, kuid imelisi asju.
Näiteks ütles Ta:
"Tulge minu juurde kõik, kes olete näljased. Toidan teid."
"Kellel on janu, tulgu minu juurde ja joogu."
"Olen elav vesi." "Olen eluleib."
Ta väidab, et suudab rahuldada kõigi sisemise nälja ja janu.
Tema ei olnud janus ega näljas.
Ta oli lahendus teiste sisemisele näljale ja janule.
See on kas hullumeelsus või saladus.
- Kas tooksid veel sarnaseid näiteid.
Need on võimsad väited.
- Näiteid on palju.
Jeesus väidab, et Ta on vastus meie olemasolu mõttele.
Ta väidab end olevat sihtpunkt, mille poole kõik inimesed liiguvad.
Ta väidab, et on Kohtumõistja.
Iga inimene peab ühel päeval oma elust Temale aru andma.
- Peatume siin hetkeks.
Tema väited on võimsad, täiesti uskumatud.
Kuulajail on mitu valikuvõimalust.
Kui midagi sellist kuuldakse, võib mõelda,
et see väide ja kõik muud väited
peegeldavad mingit suurushullustust.
Kui keegi midagi sellist väidaks,
naeraksime ta välja või kutsuksime talle abi.
Miks me Jeesust lihtsalt kõrvale ei pühi,
kuigi Ta väidab selliseid asju?
- Kui tahetakse uurida Jeesuse väiteid, võib näha,
et Jeesus ütles otse ja kaudselt, et Ta on Jumal.
Kes teine võib rahuldada nälga või otsustada inimese elu üle?
Mitmes kohas võtab Jeesus kaudselt Jumala positsiooni.
Ta teeb asju, mida üksnes Jumal võib teha,
nagu näiteks annab patte andeks. Ta väidab, et on hingamispäeva isand.
Hingamispäev on lepingu märk Jumala ja Iisraeli vahel.
Ta rääkis ka väga otseselt.
Näiteks ütles Ta, et Tema ja Isa on üks.
Tal on imelisi omadusi.
Kui kohtun suure või väikse rahvahulgaga,
hoolimata sellest, kui suure rühmaga on tegemist,
olgu seal 50, 100 või 1000 inimest,
võin neid tundmata nende kohta kindlasti vähemalt üht asja öelda.
Keegi neist pole kunagi endast nii mõelnud:
"Äkki ma olen Jumal? Ehk lõin mina universumi?
Äkki kuulub kõik meelevald mulle?" Selliseid asju ei saa mõelda.
Me ei tea midagi nii kindlalt kui seda,
et oleme väiksed, haprad, nõrgad ja piiratud inimesed.
Ükski terve inimene ei väida end Jumalaks.
Need, kes seda väidavad, satuvad hullumajja.
Nad vajavad abi. Kõik näevad, et nad on haiged.
Siit sünnib paradoks.
Jeesus väidab seda kõike.
Samas on Ta täiuslikeim inimene, kes iial eksisteerinud.
Ta on täis empaatiat, armastust ja kaastunnet.
Tal on üliterav loogika ja kristallselge mõtlemine.
Inimesed imetlesid ja järgisid Teda.
Mis mees Ta selline on?
See äratab küsimuse, kas Tal oli õigus.
- Teisisõnu, Ta ei päästa meid kergelt.
Peame arvamust avaldama.
- Täpselt. Meie kultuuri juurde käib,
et paljud pühivad Jeesuse kõrvale või jätavad Ta tähelepanuta,
ilma Temaga korralikult tutvumata.
Temaga võib tutvuda evangeeliumeid lugedes.
Siis saab Tema suhtes otsustada, kuna Teda mõistetakse.
Kui Ta ei ole Jumal,
millega seletada Tema atraktiivsust
ja Tema väiteid enda kohta?
- Nii palju on rääkida, kuid saateaeg on otsakorral.
Kui olen avatud ja ütlen:
"Ta väidab suuri asju,
kuid on samas intelligentne ja empaatiline."
Mida võib siit järeldada?
Mida sina järeldad? Oled uurinud Jeesust.
Milline on sinu reaktsioon?
- Peab laskma endal rahulikult asju uurida.
On oluline, et ei avaldataks arvamust,
enne kui on asju töödeldud.
Jeesus andis inimestele heldelt aega.
Paljudel, kes Teda järgisid, võttis kaua aega,
enne kui nad mõistsid, kes Ta on. Neil oli küsimusi. Selleks on õigus.
Tasub lugeda evangeeliumi ja asju rahulikult uurida.
Enda suhtes võin öelda,
et olen jõudnud lõppjäreldusele. Ta on see, kes Ta väidab end olevat.
Sellel on tohutud tagajärjed.
See tähendab, et Looja on tulnud loodu sekka
ning et inimese ja Jumala vahele on avanenud puutepunkt.
See tähendab, et Jeesus tuleb tunnistada Issandaks.
Ta ei ole antiikaegne isik, kelle kohta on vaid ajaloolist infot.
Ta on otsustavalt tähtis isik, kellega tuleb tutvuda.
Kristlus esitab inimesele väljakutse:
pöörduda oma isekalt teelt Jeesuse poole ja öelda:
"Sina oled Issand. Tahan Sind järgida ja kuuluda Sulle."
- Aitäh saates osalemast, Stefan Gustafsson.
Soovin su ellu ja töösse Jumala õnnistust!
Aitäh vaatamast!
Evangeeliumeis on pealtnägijate kirjeldusi
ajaloo tähtsaima isiku - Naatsareti Jeesuse kohta.
Ta väitis enda kohta uskumatuid asju.
Tema elu tõestab, et need on tõsi.
Selle üle tasub tõesti mõelda.
Jumala õnnistust sinu ellu!
Veeda aega Jeesuse ees,
et näeksid ise, kes Ta on ja mida Ta tähendab.
Ilusat nädalat!
Kohtumiseni nädala pärast taas Piiblikohvikus!
Tõlge: Monika Jaaguri