PIIBLIKOHVIK
Tere tulemast taas Piiblikohvikusse!
Mul on täna saatekülaliseks Petri Välimäki.
- Tere tulemast saatesse! - Aitäh.
- Oled kirjanik, pastor, rektor ja kirjutasid värske raamatu
"Masendusest võib terveneda".
Rääkisime juba ühes saates sellel teemal.
Katkestasime põnevas kohas ja täna jätkame sealt.
Meil kõigil on kristlastena ülesanne ligimese mure kuulamises ja aitamises.
Kuidas sa seda kristlase erilist rolli näed?
- Minu meelest on see väga tähtis.
Rääkisime eelmine kord professionaalsetest abitasanditest
ning nende tähendusest. Ilma neid halvustamata,
on kristlastel ja kogudusel siin väga eriline ja suur roll.
Palju räägitakse ressursside vähesuse probleemist
ja viidatakse kolmandale sektorile. Ka nende ressursse on kärbitud.
Kui mõelda, mis see kolmas sektor on,
siis mis on maailma suurim vabatahtlike organisatsioon?
Kristlik kogudus.
Piibli järgi kuulub kristliku koguduse olemusse üksteise koormate kandmine,
sest nii täidame Kristuse käsku.
See ei räägi Vana Testamendi legalismist või välistest vormidest,
vaid sellest, et kui Jumala armastus meid südames mõjutab,
siis kuidas see peaks ilmnema.
Räägime vabaduse käsust, elu Vaimu käsust, Kristuse käsust,
sellest, kuidas Ta meid mõjutab.
Seda kirjeldatakse esmatähtsana: Kandke üksteise koormaid!
Jeesus andis üheainsa käsu:
"See on minu käsk, et te üksteist armastate."
Olen otsinud Piiblist välja Jumala sihtgrupi,
keda Ta eriliselt mainib.
Siin on kirjas järgmised: patused, haiged, vaesed, vangid,
nõrgad, pimedad, kurdid, rõhutud, lesed, orvud, teiserassilised,
tagakiusatud, halvast soost, puudega, invaliidid, vigased,
rüvetunud, ahistatud, tagakiusatud, alastiolijad, ohusolevad, janused,
kodutud, veidrad ja ka need, kel on murtud meel
ja purukspekstud süda.
- Üsna pikk nimekiri.
- Tegin noorena turu-uuringuid, kuid sellist sihtgruppi pole näinud.
Mida räägib see Jumala südamest?
Jumal tahab, et võtaksime seda tõsiselt.
Olen näinud kümnetes eri kohtades Soomes aastakümneid,
kuidas võiks inimeste aitamist praktiliselt harrastada.
See tähendab, et me ei lükka seda väljapoole,
vaid võtame kristlikule kogudusele antud ülesannet tõsiselt.
Inimesed, kes hakkavad aitama ja ligimest toetama,
vajavad ka ise varustust ja tuge.
See on üks kesksemaid asju minu raamatus,
samuti tahame inimesi koolitada.
- Rääkides kristlaste aitamisest ja abist, mida nad ühiskonnale annavad,
on keskseks sõnaks 'Jumala arm'. See on töö motiiv ja atmosfäär.
Mida see tähendab sinu jaoks isiklikult ja töö tasandil?
- Minu jaoks on see kogu elu alus. Olen isegi asjadest üle saanud,
ja võimalus aidata teisi, on kogu asja tuum.
Sõna 'arm' (soome keeles 'armo') on meile kuuluv teenimatu armastus.
Räägime Jumala 'agape'-armastusest, mis ei nõua inimeselt mingit olekut,
vaid armastab teda sellisena nagu ta on.
See on täiesti armuline armastus, mis armastab objekti,
mitte tema õnnestumisi, tegusid ja saavutusi,
vaid nõrgana, ebaõnnestununa, haavatuna sama palju.
Jeesus ütles, et mitte haiged ei vaja arsti, vaid haiged;
Ta ei tulnud kutsuma õigeid, vaid patuseid.
Selle sõna järgi on kõik, keda kohtan, inimesed,
keda Jumal armastab ja kellele Ta armu anda tahab.
Jääb ära igasugune ülalt alla vaatamine.
Kui asetame end niimoodi inimese kõrvale,
et kohal on kasvõi piisk Jumala tingimusteta armastust,
nii et inimene ei kuule sellest vaid räägitavat,
vaid ka kogeb, et kaasinimene tõesti elab seda temaga koos;
et temast hoolitakse nii palju, on selles tohutu tervendav vägi.
See on kogu asja tuum.
- Mingis mõttes on arm saavutamise vastand.
Paljude meelest satub kuhu tahes pöörates
saavutamissurve alla - nii töökohal kui kodus.
Üks perenõustaja ütles kord, et tänapäeva inimene
on palju teadlikum sellest, mida ta oma paarisuhtest tahab.
Siingi tekivad kiiresti nõudmised ja teisel saavutamissurve:
Peaksin olema selline abikaasa, isa, ema.
Kui kristlikus koguduseski on surve, et pead seda-teist tegema või olema;
pead oskama seda või teist - ülistada, palvetada jne,
on olukord üsna halb. Kus on arm?
- Tõsi. Nii see on. See ongi probleemi suur osa.
Inimesed kurnavad end ära ja elavad vastupidamise piiril,
püüdes saavutada ja sooritada.
Sama olukord esineb isegi hingehoius.
See on veidi traagiline, kuid sellega peab arvestama.
Tihti tuleb kogudusse või mingisse teise kogukonda inimene,
kes on sügavas depressioonis.
Algul teda veidi aega kuulatakse, kuid see hakkab tunduma rõhuvana
ka sellele, kes kuulab.
Kandke üksteise koormaid. Kui aga võtan 50-100-kilose koorma,
muutub see ka minu jaoks raskeks.
Kui see venib ega möödu, algab nõudmine;
tihti ilusate sõnadega: "Tiri end kaelapidi püsti!
Ära ole nii negatiivne! Võta end kokku!"
Hädasolija satub samuti saavutamissurve alla.
Ta võib öelda, et sul on õigus ja just nii ta teebki,
kuid mõne hetke pärast on ta veel sügavamas masenduses.
Miks?
Sest tõsisemat depressiooni ei saa otsustamisega tervendada.
Ükskõik, kui palju ka ei otsustaks olla elavam ja mõelda positiivselt,
ei muutu enesetunne paremaks.
Vaja on Jumala 'agape't, mis armastab inimest tingimusteta
nii nagu ta on, isegi kui ta midagi ei suuda.
Inimene ise on väärtuslik, kallis ja tähtis.
Kui keegi seisab tema kõrval ja peegeldab seda, öeldes:
"Mõistan, et sa ei suuda end kuskile tõsta ja tunned end halvasti.
Ära ütle, et mõistad täielikult, kuna see on vale.
"Mõistan, et tunned end kehvasti. Ükskõik, kui halb tunne ka ei oleks,
tahaksin olla sinu kõrval."
Selles võib inimene tunda, et keegi tõesti mõistis teda.
Ainus eesmärk alguses on tekitada siiras side,
et inimest kuuldakse ja mõistetakse olukorras,
mis on tema jaoks tõde.
- Halvim olukord on ilmselt, kui pärast kõike, mida rääkisid,
tundub Jumal ka nõudlikuna.
- Jah. Selle kohta on Piiblis väga hea näide.
Iiobi seisundit nimetataks tänapäeval tõsiseks reaktiivseks masenduseks
või traumaatiliseks kriisiks.
Ta koges tohutul hulgal väga raskeid kaotusi -
lähedaste kaotus, suur füüsiline valu,
omandikaotus, tõsine vaimne kriis.
Sõbrad jaksasid veidi aega kuulata, kuid seejärel lisandus nõudmistele,
et Iiob end kokku võtaks, ka süüdistav toon.
Iiobit õhutati tunnistama salapatte ja nad kaitsesid Jumala õigsust.
Võis tekkida tunne, et nii sõbrad, kui Jumal nõuavad midagi.
On oluline öelda, et Jumal ei vajanud sellist kaitsmist
ega vaja tänapäevalgi.
Jumal noomis neid sõpru ja ütles, et nad ei rääkinud Temast õigesti
nii nagu Tema sulane Iiob.
Jumal ütles, et Iiob rääkis õigesti.
Iiob hüüdis välja kogu oma valu ja ebaõiglustunde.
Jumala armastus pidas Iiobi siirale aususele vastu.
Jumala armastus peab tänagi väga hästi vastu inimese siirusele.
Meil kõrvalseisjaina võib vastupidamisega probleeme olla.
- Kas üks rahu ja armu leidmise saladus on selles,
et meil on õige arusaam Jumalast ja Tema suurusest?
Kui Jumal on liiga väike, hakkame mängima ja Temaga kauplema,
ning mõtleme, et me ei saa olla täiesti ausad.
- Kindlasti. Kõige põhjalikumat abi olen ise saanud
Jumala olemuse uutmoodi mõistmise ja kogemise kaudu.
Efeslaste kirja 2. peatükk räägib Jumalast -
Aga Jumal, kes on rikas halastuselt, on meid koos Kristusega teinud elavaks
oma suure armastuse pärast, millega ta meid on armastanud,
kuigi me olime surnud üleastumistes - armu läbi te olete päästetud -,
et näidata tulevastel aegadel oma armu võrratut rikkust
helduses meie vastu Kristuses Jeesuses.
Kui kuulutan sellist Jumalat, kes tahab näidata oma armu
võrratut rikkust, võidakse kiiresti öelda,
et see arm on liiga lai. Kuid mis õigus on mul kuulutada
kidurat ja tillukest armu, kui Jumal tahab Piibli järgi
näidata oma armu võrratut rikkust?
Jeesus on täis armu ja tema täiusest me oleme saanud
armu peale armu.
Kui julgeme vahendada sellist hoolivat Jumalat,
kes tõesti armastab inimest nii nagu ta on,
on selles suur võimalus muutuseks, kui inimene õpib Teda tõesti tundma.
- Kas võib olla, et mida tõsisemalt inimene oma usku võtab,
seda suurem on oht langeda käsumeelsusse?
Ta tahab elada tões, olla usus siiras ja tuline,
mitte teha asju pooliku südamega või vormitäiteks,
kristlikus keeles tahab ta alistuda Jumalale.
Kõiges selles võib ta sattuda suure saavutamissurve alla,
kus Jumal ise näib nõudvat talt täiesti võimatuid asju.
- Seda juhtub väga kergesti. Perheniemi on varustav õppeasutus,
kus on palju sellise suundumusega inimesi,
kellel on selja taga Piiblikool ja kes tahavad Piiblit tõena võtta.
See on suurepärane, kuid ühe reservatsiooniga.
Nagu Luther ütles:
kogu Pühakirja õige vaatenurk on Jeesus Kristus.
Kui lugeda seda evangeeliumi armu aluselise vaatenurgata,
on see täiesti võimatu nõudmiste nimekiri.
Kui inimene üritab siis seda ise vägisi teostada,
satub ta veelgi suuremasse ängistusse nagu Luther ja paljud teisedki.
Sellest hetkest, kui ta õpib tundma, et ta ei pea ise kõike täitma,
vaid Jeesus on kõik täitnud - kõik patud on lepitatud,
kõik nõudmised on täidetud ja ta võib kohata armuantuna
armastavat ja armulist Jumalat, muutub see võimsaks ressursiks,
mis toetab. See on parim võimalik jõu allikas.
- Kristliku koguduse kogemuse põhjal väidavad paljud,
et valitseb vastuolu sõnade, hoiaku ja nende kohatud atmosfääri vahel.
Sõnades räägitakse armust ja evangeeliumist,
kuid praktikas see ei peegeldu.
Piibel ütleb, et kauneim inimeses on tema halastus (soome tõlge).
- Täpselt. Naaseme korraks Iiobi loo juurde.
Iiob juhendas, kuidas õige abi võiks jõuda inimese tasemele.
Ta noomis oma sõpru kasutu abi eest.
"Võtate kinni mu sõnadest ja lasete mu valu häälel tuulde hajuda.
Väitlete, kas midagi on nii või naa, ega näe, mis olukorras ma olen."
Ta ütles mitu korda: Kui ometi keegi mind kuulaks.
Iiob 21:2: "Kuulge ometi mu sõnu, see on mulle parimaks troostiks.
Olge minuga kannatlikud, laske mul rääkida." (soome tõlge).
Kuidas saaks armulisus ja armastus jõuda inimese tasandile?
Tema viletsus, masendus ja valu on otsekui pime ruum.
Kuni inimesed käivad seal väljastpoolt nõudmas,
et sealt tuleb välja tulla ja tugevamaks saada,
meelt parandada ning seda ja teist,
on tal üha halvem olla.
Lõpuks tuleb keegi tema pimedasse ruumi,
istub seal tema kõrvale ja ütleb: "Olen siin.
Tean, et Jumal armastab sind, ükskõik kui nõrk sa ka poleks.
Ka mina tahan sind armastada." Siit see algabki.
- Arm on tihedalt seotud Jumala armastusega.
Kas pole omapärane, et armastuse vastuvõtmine on üks raskemaid asju?
Kui inimesed räägivad rasketest kohtadest Piiblis,
siis minu jaoks ei ole raske uskuda imesid, Jumala suuri tegusid;
Ta on loonud kogu maailma ja suudab kõike.
Kirjakoht: "Ta tunneb hõisates sinust rõõmu"
muudab mind vaikseks.
Kas on võimalik, et Kõikvõimas Jumal tunneb rõõmu inimesest
ja tema olemasolust?
- Muutus peab tulema piiskhaaval, et me ei mõistaks vaid lugusid Temast
vaid õpiksime tundma Teda, kes on armastus ja täis armu.
Tema täiusest me oleme saanud armu peale armu.
Et hakkaksime sisemiselt mõistma, kui ääretult hea Jumal meil on.
Ta ei vaja sinu armastamiseks muud põhjust,
kui et Ta lihtsalt on nii hea ja armuline,
ning sa oled Tema jaoks väga tähtis.
Kui meie - haavatud inimesed, kes on kogu elu olnud
saavutamissurve all, hakkame mõistma,
et Ta tõesti armastab meid, peab see tulema üks piisk korraga.
- Kui palvetame kellegi eest, võib taas kaasneda nõudmine,
et ta peab kohe kogu täiust kogema.
Inimene võib tunda nõudmist, et peab kohe kõike mõistma.
Sinu mõte oli väga tore.
Võiksime palvetada, et praegu avaneks midagigi sellest
ja järgmisel nädalal jälle midagi jne.
- Kui meie süda meid süüdistab, on Jumal suurem, kui meie süda,
ja teab kõik.
Kui meie oleme truudusetud, siis tema jääb ustavaks,
sest ta ei saa iseennast salata.
Need on mõned kirjakohad, mille tähtsaks sõnumiks on:
Jumal ei nõua, et oleksid kõigepealt tugevam,
usaldaksid rohkem ega kardaks midagi.
Tavaline turvatundepuudega inimene, kes ei suuda kogeda mingit tugevust,
võib tulla just sellisena.
Jumal armastab sind, isegi kui sa kardad, kahtled
ja ükskõik kui nõrk sa ka poleks.
Selles atmosfääris võib öelda, et süda kinnitatakse armu läbi.
Kui julgeksime kuulutada sellist armulist, armastavat Jumalat,
leiaksime vastuse paljude inimeste küsimustele.
Kui püüame inimest vägisi kinnitada nõudmistega väljastpoolt,
satub ta raskemasse olukorda.
Kui aga asetaksime end tema kõrvale ja peegeldaksime seda armastust,
leidub evangeeliumist vägi, mis ta tervendab.
- See on tähelepanuväärne asi, kuna läheb nii sügavale
ja on nii keskne.
Räägid oma raamatus elu mõttest ja selle leidmisest.
Mõtlesin samuti kunagi sellele ja kuulsin üht jutlust,
kus öeldi, et elu mõte on armastada Jumalat.
Mõtlesin oma armastusele Jumala vastu.
Märkasin väga kiiresti, et see on kohutavalt väike.
Kas elu mõte pole pigem olla Jumala poolt armastatud?
- Jah. 1. Johannese 4:10 ütleb: "Selles on armastus -
ei, mitte selles, et meie oleme armastanud Jumalat,
vaid et tema on armastanud meid ja on läkitanud oma Poja
lepitusohvriks meie pattude eest."
Armastus, mis nõuab kõigepealt selle vääriline olemist,
jätab inimese selliseks nagu ta on, või teeb halvemakski,
sest käsuseadus soetab viha.
Armastus, mis armastab teda sellisena nagu ta on,
aitab tal saada selliseks nagu ta peaks olema.
Johannese 1. kiri ütleb hiljem, et meie armastame,
kuna Tema on meid enne armastanud.
Kui esimeseks lähtekohaks on see, et oleme Jumala armastuse objektid,
võib see konkretiseeruda. Tihti on selleks vaja ka teisi inimesi.
Inimene hakkab sellest midagi kogema, ükskõik kui väikest osakest.
Selle tulemuseks on: Armastame, kuna tema on meid armastanud.
Siit lähtub elumõtte kogemus ja ka kutsumine.
Need muutuvad väga olulisteks jõu allikateks.
Kuid see peaks liikvele minema mitte esmajärjekorras nõudmisest,
vaid sellest, et inimest on aktsepteeritud,
armastatud, ta on saanud jõudu, julgustust ja tuge,
mis on tõesti tema elu tabanud.
Seejärel võivad tema võimalused muutuda olulisteks elujõu allikateks.
Kui aga püütakse kuskilt lõigata, jääb see vaid nõudmiseks.
- Meie aeg on otsakorral.
Räägime Jumala armust ja armastusest, mis on elu alus ka hingehoiutöös.
Seegi pole saavutus, vaid põhineb samuti armastusel.
See eemaldab surve ja paine aitamiselt.
Kõik lähtub armust.
- Tuleb mõelda, kes ma ligimese kõrval olen?
Ma ei ole arst, terapeut ega hingehoidja suure tähega,
ega ka õpetaja.
Olen inimene inimese kõrval.
Kus kaks inimest julgevad tõeliselt inimeseks hakata,
valitseb tõeline armu atmosfäär. Seal on kohal kolmaski.
Kui oleme koos Jeesuse nimel, lubas Ta iga kord kohal olla.
Sel juhul võin näha seda olukorda hingamises,
kuna tean, et Tema on kohal ja aitab.
- Aitäh saates osalemast! Soovitan sinu uut
soomekeelset raamatut "Masendusest võib paraneda".
On ilus mõte, et me ei pea olema midagi muud kui ligimene.
- Siis saab tihti parimat abi.
- Kuna Tema, kes nõustus olema meie vend,
on meie lähedal ja meiega koos iga päev.
Õnnistatud nädalat!
Kohtumiseni nädala pärast taas Piiblikohvikus!
Tõlge: Monika Jaaguri