PIIBLIKOHVIK
Tere tulemast taas Piiblikohvikusse!
Täna räägime kahest suurest usust ja nende erinevusest -
kristlusest Piibli põhjal ja islamist.
Külaliseks on islamiekspert, kes on teinud kogu elu tööd
islamimaailmas ja teenis viimati Istanbuli luteri kiriku pastorina.
- Tere tulemast, Risto Soramies! - Aitäh.
- Oled uurinud islamimaailma ja elanud seal juba ligi 40 aastat;
kõigepealt Saksamaal ja seejärel Istanbulis, Türgis.
- Jah. Ka Saksamaa aastail olin pidevalt ühenduses Istanbuliga.
Ja kahel erineval aastal viibisin ka siis koos perega Türgis.
- Islamist rääkides meenub mulle üks sinu kunagine oluline ütlus.
Argipäevale mõeldes peab meeles pidama,
et kõik inimesed on Jumala loodud, meil on samad mured, tegemised,
lootused, hirmud, ükskõik, kas oleme moslemid või kristlased.
See eemaldab kõik mõtted ülimuslikkusest.
Oled ilmselt endiselt sama meelt? - Jah.
Islam on minu jaoks seal, kus on inimesed, keda tunnen.
Olen lugenud ka palju raamatuid islami kohta ja see on vajalik,
kuid islam tähendab minu jaoks inimesi,
kellest osad on sõbrad või head tuttavad.
- Tänases saates me ei vaatle moslemitest ligimeste argielu,
vaid nende õpetust ja usu sisu.
Juba pinnapealselt vaadates võidakse tänapäeval kergelt öelda,
et see on religioon nagu iga teine.
Neil kõigil on püha raamat.
Alustame näiteks Koraani ja Piibli peamisest erinevusest.
Koraan on moslemite püha raamat, Piibel on meie Jumala Sõna.
- Siin on mul soomekeelne Uus Testament ja Koraan.
Koraan on veidi suurem, kui Uus Testament,
kuid väiksem kui terve Piibel.
Usu perspektiivist on nende suurim erinevus,
et Koraan on islamis usu objekt.
Kristlasedki usaldavad Piiblit ning peavad seda eksimatuks
ja usaldusväärseks Jumala Sõnaks.
Kuid meie usu objektiks on Jeesus Kristus,
kellest see Sõna räägib.
Islamis kuulub Koraan isegi usutunnistusse,
mitte küll kõige lühemasse, kuid see on nende usu objekt
ja iga moslem peab seda uskuma.
Neid raamatutena võrreldes, on neil täiesti erinev struktuur.
Piiblis edenevad asjad enamasti kronoloogilises järjekorras,
mis on Piibli ilmutuse seisukohast väga oluline.
Piibli sõnum edastatakse päästeajaloona,
mille kulminatsiooniks on Jeesuse elu, surm ja ülestõusmine.
Koraan õpetab pigem printsiipe.
Sealgi räägitakse meile tuttavate prohvetite ja usukangelaste eludest,
kuid need on alati üksnes näited, mis toetavad mingit põhimõtet.
Erinevalt Piiblist puudub seal päästeajalugu.
Ehituse poolest on Koraanis 114 suurat ehk peatükki,
mis on väga erineva pikkusega ja on seatud enam-vähem
pikkuse järjekorda - pikematele järgnevad lühemad.
Kristlasel või kellelgi, kes pole varem Koraani lugenud,
on sinna algul väga raske sisse pääseda.
Oletame, et seal edenevad asjad Piibli sarnaselt, kuid ei.
- Piiblis on Kristus iga raamatu tuum.
Näiteks Uues Testamendis on Jeesus ainus peategelane.
- Kui Kristuse ära võtame, ei jää midagi järele.
- Oled mõlemaid lugenud.
Miks usud, et just Uus Testament on sinu jaoks Jumala Sõna?
- Sellepärast, et olen kristlane.
Kristlane leiab oma usu objekti evangeeliumist,
Jumal annab talle usu ning Piiblist saab tähtis,
usaldusväärne raamat, millesse suhtutakse ka argielus
erinevalt kui teistesse asjadesse.
Esmakordselt Koraani lugedes, võivad mõned asjad seal
veidra mulje jätta või isegi naerma ajada.
Seepärast pole vaja veel raamatut nurka visata.
Koraan on tõsine raamat ja seal on palju üldinimlikku,
ja religioosset mõtlemist, mis paika peab.
Kuid Koraan ei anna patusele lõplikku vastust.
Patusel inimesel ei tasu Koraanist lahendust otsida.
Paljud mu moslemitest sõbrad on minult viisakalt küsinud:
"Risto, oled hea mees. Miks sa moslemiks ei hakka?"
Vastan: "Sellepärast, et ma ei ole hea mees.
Olen patune ja Koraan ei anna mulle midagi."
- Mida Uus Testament sulle kui patusele annab?
- Jeesus ütles: Armasta Jumalat üle kõige;
kogu hingest, kogu meelest ja kogu jõust
ning ligimest nagu iseennast.
Paljud arvavad, et Jeesus avab meile sellega Jumala riigi.
Vastupidi - Ta sulgeb selle,
kuna ma ei ole seda teinud; kui palju ma ka ei üritaks,
ma ei suuda seda.
Suudan olla ligimesega viisakas, nad meeldivad mulle,
kuid mitte neid armastada nagu iseennast
ega ka Jumalat üle kõige.
Pean siinkohal tunnistama, et olen täiesti patune.
Piibel kuulutab, et Jeesus Kristus on tulnud mulle õiguseks.
Patusele antakse Lunastaja, kes on kõik minu eest ära teinud -
saan patud andeks, ei arvestata minu häid ega halbu tegusid,
vaid aktsepteeritakse Kristuse häid tegusid.
Midagi sellist Koraanis ei ole ega tasu ka oodata.
- Räägime patu mõistest.
Kas islamis esineb mingit langemist ja selle kaudu inimese patusust?
- On, kuid kristluse ja islami kaks suur erinevust on Kristus,
kellest ka islamis õpetatakse, ning õpetus inimesest, patust
ja pattulangemisest.
Piibli järgi hävitas pattulangemine kõik.
Inimene oma sõnakuulmatuse ja uhkusega,
kuna tahtis olla Jumala sarnane, hävitas kõik.
Miks see juhtus, me ei tea, kuid see juhtus.
- See hävitas täielikult meie suhte Jumalaga.
- Just. Jumal ütles, et sel päeval te peate surma surema.
Inimene ei surnud füüsiliselt, kuid saabus vaimne surm,
mis tähendab lahusolekut Jumalast.
Koraan räägib samuti Aadama ja Eeva langemisest,
kuid see polnud totaalne ega katastrofaalne.
Mitte ka tühiasi, kuid see ei muutnud inimese ja Jumala vahelist suhet.
Nagu Tiernapojat laulavad:
Patt see paha pöörane, ära lõhkus taevatee,
nii peab ju alla astuma me Issand Jumal Looja.
See on nii kristlik laul.
Koraani ja islamisse ei sobiks see aga kuidagi.
Seda peetaks jumalapilkeks - meie patt ei saa ju mõjutada Jumalat.
- Kas võib öelda, et kristlaste jaoks on patt palju suurem ja tõsisem asi?
- Jah, kindlasti.
- Ja selle lepitamiseks ei piisa mingist minu teost
ega pingutusest.
Ma ei saa sellega ise midagi teha, see on otsekui haigus.
- Inimene suudab end päästa sama palju
kui surnu end ellu äratada.
See peab tulema väljastpoolt - Kristuselt.
- Mainisid, et Kristus on vastus patusele.
Temast räägib ka Koraan. - Jah.
- Mida Koraan Kristusest räägib?
- Koraan räägib Jeesusest ja Tema emast väga lugupidavalt.
Koraan toetab neitsist sündimist.
Mõned kirikud on hakanud seda eitama
ja moslemid on hakanud protesteerima.
Jeesust austatakse suure prohvetina.
Muhhamed pidas elu lõpuni Jeesust suurimaks prohvetiks.
Siis hakkas ta ennast suurimaks pidama.
Tal on Jeesusest vale arusaam - ta oli vaid suurim ja parim prohvet.
Et Jeesuse au kaitsta, eitas ta Jeesuse ristisurma
selle häbiväärsuse tõttu.
Keegi tapeti Jeesuse asemel, pole ju võimalik, et Ta tapeti.
Islam õpetab Jumala kohta, et Jumal on üks, mida usume meiegi,
kuid neile tähendab see ka matemaatilist ainsust -
ei saa olla mingit Isa, Poega ja Püha Vaimu.
Seetõttu peetakse suureks vaimseks kuriteoks õpetust
nagu Jumalal oleks Poeg.
Seega Jeesus ei ole Jumala Poeg, Jumal ega ka Lunastaja,
vaid üksnes hea õpetaja.
- Kristluses on aga paljude jaoks oluline õpetus Kolmainsusest.
Jeesus on täielikult Jumal, kas pole?
- Jah. Seda nimetatakse õpetuseks Kolmainsusest,
kuid peaksime ütlema Kolmainsuse kuulutus.
Piibel kuulutab meile rõõmusõnumina, et Jumal on Kolmainsus.
Kui Jeesus suri ristil, ei surnud seal hea ja tark inimene,
vaid Jumal ise läks surma; mitte ka ainult kolmandik Jumalat,
vaid Jeesus on täielikult Jumal.
Samas ei surnud ka Isa ega Püha Vaim, vaid Poeg.
Kuid see oli Jumal ise, nagu Ilmutuseraamat ütleb:
tapetud Tall istub trooni keskel. Kes seal istub? Jumal ise.
Tema on tapetud Tall.
- Räägime veel veidi lunastusest.
Jeesus, Jumala Poeg, tuli ja võttis meie koha.
Karistus kuulus meile, kuna oleme Jumala ees patused.
Jeesus aga võttis meie koha ja suri meie asemel,
see ongi lunastus.
Kas sinu moslemitest sõpradel on sellest raske aru saada?
- Jah. Nende meelest on see vale. Mõnes mõttes see ongi vale,
kuid sel juhul teeb Jumal ise valesti ja Tema teod on alati lõplik tõde.
Inimliku õigluse seisukohast on muidugi vale karistust
kellegi teise kaela veeretada. Kuid Jumal võtab selle enda kanda.
Kui see moslemile kohale jõuab, avaneb talle täiesti uus maailm.
Tunnen mõningaid, kellega see on juhtunud.
- Mõned kristlikudki teoloogid on viimasel ajal
lunastusõpetust rünnanud.
Mõte, et Isa Jumal saatis oma Poja surema,
on nende meelest kohutav.
Kas nad ei unusta Kolmainsust - see ei toimu Jumalast väljaspool.
Jumal ei vali kuskilt kedagi teist ohvriks,
vaid Jumal oli ise Kristuses.
- Jah. Johannese evangeeliumi alguses öeldakse:
"Alguses oli Sõna ja Sõna oli Jumala juures
ja Sõna oli Jumal." Ja Sõna oli Jeesus.
Selles seisnebki Kolmainsuse rõõmusõnum -
Jumal ei teinud seda oma vasaku ega parema käega,
vaid kogu oma olemusega, totaalselt.
- Selles mõttes on erinev juhtum, kui ma oleksin sind solvanud,
ja sa võtaksid kellegi teise maksma.
Kui aga nõustud mingil põhjusel ise kanntama ja kahju korvama ...
- Jah. See on religioonifilosoofiale võimatu,
kuna Jumala määratluse järgi ei saa Ta seda teha.
Kui islamisse õiglaselt suhtuda, on see parimal juhul
religioonifilosoofia.
Sellega on seotud ka rahvausk ja muu selline.
Kuid kõige teoloogilisemalt esitletuna on islam religioonifilosoofia,
mille jumalakäsitluse järgi ei sobi Jumalal nii teha.
Piibli järgi Jumal ei küsi, mida sobib ja ei sobi teha; Ta lihtsalt teeb.
- Meie liitume sellega usu kaudu.
Kuidas mõistetakse usku kristluses ja islamis?
- Siin on erinevusi isegi kristlaste seas.
Islamis on kuus artiklit, mida moslem peab uskuma -
usu seadus.
Usutakse ainsasse Jumalasse; pühakirju - Vana Testamenti,
Uut Testamenti ja Koraani, kuigi Piibel on nende usu järgi
võltsitud, kuid see on varem eksisteerinud;
prohveteid, muuhulgas ka Jeesust; nii hea kui halb tuleb Jumalalt;
lõpuaegu ja viimast kohtumõistmist; ja ka ingleid.
Need on usu kohustused.
Piibelliku usu olemus on usk, et Jumal ei valeta.
Luther ütles nii - Jeesus ütleb:
"Ma ristin sind Isa, Poja ja Püha Vaimu nimesse"
ja Jeesus ei valeta.
Teisisõnu - mindki on ristitud.
Kõikidesse seikadesse võib nii suhtuda: Jumal ei valeta.
Usk ei ole vaid tõekspidamine, vaid usaldus -
Jumal ei valeta, Jumala tõotused peavad paika.
- Mina usaldan tõotust, et mu patud on Kristuse tõttu andestatud.
- Just. Seegi on usu olemus, et sulle kuulutatakse andestust
ja sa võtad selle vastu isiklikult, mitte ainult kollektiivselt.
- Mainisid igavest elu.
Kas see on kristluses ja islamis ühine?
Kas tuleb Viimane kohtupäev ja igavik?
- Jah. Islamis on vormiliselt väga palju piibellikku mõtlemist.
Loomine - Jumal lõi omal tahtel universumi ja inimese,
mitte küll oma näo järgi, kuid erilise positsiooniga inimese.
Ajaloo lõpus on Jumal kohtunik ja inimene peab oma elust
Jumala ees vastust andma, millel on igavesed tagajärjed.
On paradiis, mis on veidi erinev taevast,
kuid selline õnnelik igavik; või põrgu - igavene karistus.
Islam ei häbene neist rääkida.
Kirikus häbenetakse tänapäeval igavikust rääkida.
Nii islam kui evangeelium jäävad mõistetamatuks,
kui eemaldatakse Viimane kohtupäev, see seletab kõik asjad.
Elu vaadatakse Viimase kohtupäeva valguses.
Seisame Jumala ees ja anname oma elust aru.
Mõlemas usundis on sama küsimus, kuid erinevad vastused.
- Kas oled sellest lõpust kunagi oma moslemitest sõpradega rääkinud?
- Jah, mitmeid kordi.
Viimasest kohtupäevast rääkides jõuabki asja tuumani.
Kui räägitakse naiste juuste katmisest
või muudest kõrvalseikadest, ei jõua me kunagi asja tuumani.
Isegi Jumala omadustest rääkides ei jõua me kuhugi.
Viimase kohtupäeva teemaga jõuame aga asja tuumani.
Moslemidki räägivad pääsemisest armu läbi.
Ka ausad moslemid tunnistavad, et nad ei suuda täiuslikud olla,
kuid Jumala arm tähendab islamis midagi muud kui evangeeliumis.
- Milles vahe on?
- Islami järgi on Jumal heatahtlik vürst,
kes suhtub oma alamatesse mõistvalt: Ta teab, et nad on nõrgad;
Ta annab neile oma headuses andeks ega vaata kõigile nende eksimustele.
Evangeeliumi järgi ei jäta Jumal karistamata,
kuid võtab karistuse oma õlgadele, valab meie eest oma vere.
Arm ei ole vaid hoiak, vaid see on Jumala tegu meie heaks.
- Ja Jumala armust ei saa rääkida ilma Kristusest rääkimata.
- Ei. Ilma Temata armu ei ole.
Muidugi kuuluvad ka päike ja vihm üldise armu alla,
kuid päästvast armust ei saa ilma Kristuseta rääkida.
- Selles osas on Soomes kristliku kuulutusega midagi juhtunud.
Kuuleb üldist juttu armust, kuid otsest juttu Kristusest,
kes on armuks meie heaks, enam palju ei kuule.
- See johtub osaliselt sellest, et igavikku ei võeta tõsiselt.
Räägitakse kõigest kaunist ja nimetatakse seda armuks
ning öeldakse, et siin pole erilist vahet.
Kuid see on pettus.
Veetakse alt inimesi, kes seda armu vajavad.
On olemas toimiv, tõeliselt kandev arm.
Võime tunnistada, et oleme kõik patused,
kuid on olemas Lunastaja, kes suri meie eest
ja karistuse eest on makstud. Sina ei pea seda maksma,
võta lihtsalt vastu andeksandmine.
- Aitäh saates osalemast!
Õnnistatud aastaid sulle Soomes ja kõikjal, kus liigud! - Aitäh.
- Aitäh teile, head vaatajad, et olite meiega Piiblikohvikus!
Jumala arm on Kristus ja see, mida Tema tegi ja on meie eest.
See on meie tõeline pärl, kogu ristiusu aare.
Seda levitame hea meelega kõikjal edasi.
Õnnistatud nädalat!
Kohtumiseni nädala pärast taas Piiblikohvikus!
Tõlge: Monika Jaaguri