PIIBLIKOHVIK
Tere tulemast taas Piiblikohvikusse!
Tänagi räägime Piiblikohvikus Piiblist.
Minu külaliseks on nõutud Pasi Turunen.
- Tere tulemast! -Tere.
- Oled toimetaja ja teoloog.
Kirjutasid uue raamatu "Uskon puolesta" (Usu poolt).
Räägi, mis on raamatu sõnumiks ja mida see sisaldab?
- Kaane järgi võiks arvata, et kirjutasin enda nägu raamatu.
Raamatu sisu esindab seda, kuidas mina tavatsen kristlust näha
ja selle eest seista täiskasvanud mehe vaatenurgast.
Olen olnud aastakümneid usus ja lugenud Piiblit.
See on raamat inimesele,
kelle meelest kristlus väärib mõtlemist.
Kristlus ja evangeelium peavad vastu ka karmile kasutusele.
See on inimesele, kes tahab mõelda, millega on tegemist.
Tahan kutsuda lugejat koos vaatama, milline on maailm
mingite kristlust käsitlevate ajaleheartiklite, telesaadete
või filmide nurga alt ning kuidas kristlus neid näeb
ja vastab meie aja küsimustele.
Jaotasin erinevad artiklid põhidogmaatika alusel gruppidesse.
Esimene räägib Jumalast - "Kus Sa oled, Jumal?"
Kas Jumal on olemas? Kas Talle on võimalik läheneda?
Järgmine osa on "Kuhu lähed, inimene?",
mis käsitleb inimese langemist ja kas inimesel on hing.
Arutlen selles peatükis,
et kui avataks kellegi pea, poleks näha mõtteid,
kuna mõtted pole aju, vaid mateeriavälise meele omadus,
mis kuulub hinge juurde.
Järgneb Piibli teema, kus käsitlen Piibli usaldusväärsust.
Lõpuks tuleb eskatoloogia peatükk "Võidueesmärgi poole",
kus räägin uuestisündimisest, ülestõusmisest, igavikust,
taevast ja põrgust ning julgustan lõpuspurdile.
Selline on mu raamatu ülesehitus.
- Siin on hästi kaetud kristliku elu erinevad valdkonnad.
Üks suur alajaotus on "Piibli rahvas", kus räägid Piiblist.
Oled kaitsnud Piiblit mujalgi, näiteks raamatus
"Jumala Sõna - inspireeritud ja eksimatu,"
millest oleme teinud mitu saadet.
- Kuhu sinagi hea artikli kirjutasid.
- Millised on sinu meelest parimad põhjendused
Piibli usaldusväärsusele?
- Alustuseks peame mõistma, millise raamatuga on tegemist.
Siit lähtub küsimus, millise Jumalaga meil on tegemist.
Kui Jumal on tõde ja räägib tõtt, siis on Tema Sõna tõde.
Kui Piibel on Jumala Sõna, peab see olema tõde.
See on peamine lähtekoht.
Teine lähtekoht, mida samuti kaitsen, on tähelepanekud.
Piibel on osutunud usaldusväärseks ja talub ka karmi ajaloolist kriitikat.
Kindlasti on Piiblis ka lahendamatuid ja pingelisi küsimusi,
kuid seda võibki oodata pika ajalooga raamatult.
Oleme näinud ajaloos mitmeid kordi, kuidas paljud Piibli probleemsed kohad
on lahenduse leidnud.
Seetõttu on Piibel minu meelest täiesti usaldusväärne.
Evangeelium on usaldusväärne - selle põhjal võib elada ja surra.
- Rääkisime varasemas saates, et põrgu on inimeste meelest ebaõiglane.
Tuletasid mulle siis meelde, et ka taevas on ebaõiglane.
Miks sa nii arvad?
- Raamatus on terve peatükk, kus arutlen inimeste nõudlikkust
Jumala õigluse suhtes.
Väidame tihti, et armastav Jumal ei saa ju kedagi põrguga karistada.
Kui käsitleksime evangeeliumit vaid õigluse kaudu, peaksime tõdema,
et põrgu näib meile ebaõiglasena, kuna meie arvates on vale,
kui Jumal karistab igavese karistusega pattude eest,
mille sooritamine on kestnud vaid vähe aega.
Kiire mõrva eest võib saada eluaegse vanglakaristuse.
Selles valguses pole ka taevas õiglane,
kuna sinna lähevad inimesed, kes pole seda ära teeninud.
Kui on vale, et Jumal karistab maiste hetkeliste pattude eest,
isegi kui neid on palju, igavese karistusega,
siis on õigluse mõõdupuu järgi samuti vale,
kui Jumal tasub inimesele hetkeliste heade tegude eest
igavese õndsusega.
Sel juhul peaks taevas ka vaid hetke kestma.
Kui Piibli taustal saadakse õigesti aru põrgust,
inimese langemisest, Jumala vastu eksimisest,
on põrgu õiglane, ja selles, mida me põrgu õigluse kohta
ise mõista ei suuda, võime usaldada, et Jumal on püha ja õiglane.
Viitan Lutheriga seostatavale otsustusõigusele,
kus ennetatakse meie aega ja õhutatakse,
kas meil tõesti ei jätku usku õiglasse Jumalasse isegi siis,
kui Ta näib meile ebaõiglasena.
Taeva ja armu mõisted ei avane õigluse käsitluse kaudu.
Arm ei ole õiglus, see pole armu loomus.
Arm ei riku õiglust.
See on teine viis inimese eksimustele lähenemiseks.
Samas ei ole Jumal kellelegi halastust võlgu,
oma loomuse poolest on Ta võlgu vaid õiglase käitumise.
Ta on lubanud halastada igaühele, kes usub Kristusesse.
- Nagu Ta küsib: Kas pahandud sellest, et olen hea?
Ta annab patud tasuta andeks ja kingituseks igavese elu.
- Jah. Kõik on pattu teinud. Kui Jumal annaks kõigile,
mida nad on ära teeninud, mõistetaks kõik hukka.
Kui inimene saab, mida pole ära teeninud,
võib Ta halastada oma tõotuse järgi igaühele, kes usub Kristust.
- See on hea armu määratlus:
Tänu armule ei saa sa seda, mida oled ära teeninud ehk põrgut.
Saad midagi, mida pole ära teeninud.
- Ta ei mõista meie üle kohut me tegude järgi, kirjutas psalmist.
"Kui sina, Issand, peaksid meeles kõik pahateod, kes siis püsiks?
Kuid sinu käes on andeksand, et sind kardetaks."
- Piibli usaldusväärsusest rääkides ütlesid, et selle kohta on tõendeid.
Sul on siin peatükk "Piibel - fakt fõi fiktsioon?",
kus sul on mitu lehekülge näiteid sellest, kuidas teatud leiud
kinnitavad Vana ja Uue Testamendi lugude ajaloolist tõepära.
- Sellest on mitmed enne mind palju põhjalikumalt kirjutanud,
näiteks arheoloog Eero Junkkala.
Mind on alati huvitanud võimalus arheoloogia kaudu näha,
et piiblilugude maailm on tegelaste kaudu ajalooga seotud.
Võtame võrdluseks Tolkieni "Sõrmuste isanda" saaga.
Teame kõik, et see on fiktsioon - pole olemas Keskmaad
ja vastavaid arheoloogilisi leide.
Või Mormooniraamat, mis räägib Ameerika indiaanlastest
ja mingitest suurtest sõdadest, kuid nende kohta pole ühtki
arheoloogilist tõendit.
Mis tahes küsimusi kriitilised piibliuurijad arheoloogia põhjal
ka ei esitaks, on selge, et suur hulk Piibli tegelasi ja kohti
on meie reaalsuses eksisteerinud.
Selle peatüki pealkiri pärineb ajakirja "Time" 1995. a artiklist
"Bible - fact or fiction", mis käsitles arheoloogilisi leide
positiivsemalt kui Helsingin Sanomat seda iial teinud on.
Kunagi käis mul ajaleht "Biblical Archeology Review",
kus räägiti arvukatest Iisraelist leitud pitseritest.
Üks neist pärineb Iisraeli kuningriigi ajast
ja sellel on kiri: kuulub Berakjahule, Nerija pojale
ehk Baaruk, Neerija poeg.
Sama nime kandis ka Jeremija kirjutaja,
kes oli kuninga ametnik.
Mul on alles ajaleht pitseri pildiga,
kus on isegi sõrmejälg näha. See võis olla Baaruki sõrmejälg.
On leitud pitsereid ka teiste kuningate nimedega,
ma ei mäleta enam kõiki, keda ma raamatus loetlesin.
- Asaja, Hiskija, Ahab, Jerobeam.
- Nii paljude Vana Testamendi isikute nimesid esineb arheoloogialeidudel,
mis näitab, et Piibel põhineb tegelikel inimestel ja sündmustel.
Hiljuti leiti savitükk, kus mainiti ülemkammerhärrat Nebo-Sarsekimi,
nagu Jeremija raamatuski.
Uue Testamendi kinnituseks on samuti mitmeid leide.
Vana Testamendi puhul meenub veel iidsest Gati linnast leitud kruusikild,
kus seisab nimi 'Koljat'.
Ma ei väida, et see kuulus Koljatile, nagu minu töölaual on kruus
nimega 'Pasi'.
See näitab, et Koljati nimi seostub Gati linnaga.
Piibli järgi võitles Taavet Gati linnast pärit Koljatiga.
- Just seda lugu peetakse tihti fiktsiooniks,
nagu Taavet poleks saanud tappa Koljatit ühe kivilasuga.
- Üksnes selle leiu põhjal ei saa me öelda,
et tegemist on täpselt sama Koljatiga
ja kõik juhtus täpselt nii nagu Piibel ütleb.
Selle põhjal võib väita, et Piiblil on õigus,
seostades Koljati nime Gati linnaga, mis tekitab loo suhtes usaldust.
- Räägid siin ka kuningas Taavetist.
Mõnede väitel eksisteerib ta üksnes Piiblis.
- Piibliuurimise minimalistlikku kooli esindav Thomas L. Thompson,
kes usub, et Piiblis on kõik vale, kui ei osutata teisiti,
avaldas raamatu, mille väitel kuningas Taavet pole ajalooline isik
ja Taaveti kuningadünastia polevat samuti ajalooline,
kuna sellele pole mingeid piibliväliseid tõendeid.
Mõni nädal pärast raamatu avaldamist leiti kivilaud kirjaga "Beit David"
ehk Taaveti koda või sugu, mis tõestab nii Taaveti
kui tema dünastia ajaloolisust.
Oh seda Jumala huumorimeelt!
Raamatukampaania ei või alata halvemini.
Avaldad raamatu, mille põhitees variseb kahe nädala pärast kokku.
Tundsin püha kahjurõõmu.
- Väitega Piibli fiktiivsusest peab olema ettevaatlik,
kuna arheoloogid kaevavad pidevalt välja ajalugu.
Sinu raamatus on mõned näited, kuid neid on ilmselt palju.
- Tuleb meeles pidada, et piibliarheoloogia on noor teadus,
mille tõus algas alles 19. sajandil.
Valgustusajastu järel tuli moodi ratsionalistlik
Piiblis kahtlemine ja väideti, et kuna väljaspool Piiblit
tõendid puuduvad, pole see usaldusväärne.
Pidevalt on arheoloogilised leiud kinnitanud Piibli ajaloolisust -
nimed, kohanimed jne.
Hiskija veekanalist leiti viiteid kuningas Hiskijale.
Uue Testamendi toetuseks leiti 1994. aastal Jeruusalemmast
ülempreester Kaifase luud, kui ekskavaatorikopp
sattus juhuslikult vanale hauale.
Muinsuskaitseamet leidis sealt 1. sajandist pärit luukirstu,
millel seisis "Josef bar Kaifas" ehk Joosep, Kaifase poeg -
väga harv nimi 1. sajandil.
Täiesti kindlalt võib väita, et tegemist oli sama isikuga,
keda tuntakse ka Josefuse tekstidest ja kes osales Jeesuse kohtuistungil.
Kaisarea kivigravüüridelt on leitud Pilaatuse nimi
ja teisigi, kelle kohta on väidetud, et neid mainib vaid Piibel.
Vabandust, et nii kiiresti räägin, lähen sellest teemast elevile.
Kui Piiblis kaheldakse selle põhjal, et millegi kohta pole muud tõendit
kui Piiblis väidetav, on see mingi apartheidi-ideoloogia -
meil pole peale selle mustanahalise mõrvale ühtki teist pealtnägijat.
Tegemist on eelarvamusega, mille järgi kellegi tunnistus
pole usaldusväärne, kuna ...
Piibel on ise arheoloogiline tõend. See on ajalooline tekst,
millesse tuleb suhtuda sama tõsiselt kui teistesse sama ajastu ürikutesse.
Ei saa väita, et meil pole mingi sündmuse kohta ühtki tõendit
peale Piibli, nagu poleks see midagi väärt.
Pidevalt kaevavad arheoloogid välja midagi Piibliga seonduvat.
Võtan ise asja rahulikult. Kui millegi kohta polegi tõendit
väljaspool Piiblit, tuleb vaid oodata, küll varsti leitakse;
Jumal on peitnud liiva igasuguseid üllatusi.
- Mõnede väitel ongi enamus leide alles avastamata.
- Leitud on näiteks 5500 Uue Testamendi tekstikatkendit
ja kümneid ulatuslikumaid Uue Testamendi terviktekste.
Enamus neist on avastatud alles pärast 19. sajandit.
Ometi usaldasid inimesed sinnani Piiblit,
kuigi nende käsutuses oli vaid mõnikümmend Uue Testamendi teksti.
Evangeelium on püsinud tänaseni muutumatuna
ja tänaste suuremate tekstileidude alusel on rohkem põhjust uskuda,
et Uus Testament on säilinud muutumata.
- Rääkisime varasemas saates, et kui kristlastel puudub veendumus
oma usu suhtes ja nad ei oska seda põhjendada ega kaitsta,
johtub see vahel usu pinnapealsusest.
Sama kehtib ka Piibli puhul - kui me pole veendunud
selle usaldusväärsuses, loob see pinnapealse usu,
mis sõltub meeleoludest ja muust.
Kui usk põhineb Piibli tõelisusel, mõistetakse,
et Jumal on seda kõike ajaloos teinud.
- Meid ei kutsuta uskuma meie oma usku,
vaid Piiblis antud Jumala ilmutust.
Minu usk Piiblisse ei rajane olemasolevatel põhjalikel tõenditel,
vaid eelkõige sellel, et Jumal on armust andnud
usu oma Sõnasse.
Võtan rõõmuga vastu kõik sellega seonduvad tõendid,
see ainult toetab ja kinnitab minu usaldust Sõnasse.
Kuna Piibli ajaloolisuses kahtlejad on pidanud pidevalt taganema,
võin olla rahulik isegi küsimustes, kus puuduvad piiblivälised tõendid,
et sellised olukorrad on varemgi muutunud.
Usklik ei pea olema rahutu, kui kahtlejad oskavad esitada
osavaid väiteid asjade kohta, millel puudvad piiblivälised tõendid.
- Kõigil pole ehk olnud võimalik teoloogiat õppida.
Mis nõu annaksid tavausklikule, kes kuuleb, kuidas isegi kristlased
ja teoloogid Piiblis kahtlevad?
Kuidas võiksid nad oma usku kinnitada?
Kas sinu raamatut lugedes?
- Mulle meenub kaks vastust.
Usk pole vaid mõistuse teema.
Usk Kristusesse ei põhine argumentidel.
Seetõttu on oluline hoolitseda oma usuelu eest,
veeta aega Jumalaga, palvetada ja rääkida Temaga.
Raamatus on peatükk "Kas kristlane võib kahelda?"
Loomulikult.
Iga täiskasvanu küsib vahel, kas see, mida ta usub on tõde
või väljamõeldis.
Tihti pole ka kahtlused puhtalt mõistuse tasapinnal.
Need võivad johtuda mõnest sündmusest elus -
suurest kaotusest, mis pöörab su maailma pahupidi
ja toob kaasa kahtlused.
On tähtis hoolitseda oma usuelu eest Jumala palge ees ja lugeda Tema Sõna.
Piibel pole vaid ilmalik raamat.
See on inimeste poolt kirjutatud, Püha Vaimu inspireeritud.
Nii ühendub selles nii inimlik kui jumalik.
Jumal räägib meile oma Sõnas kirjutatu kaudu.
Hoolitse oma usuelu eest!
Kui see teema huvitab või on küsimusi kristluse ja arheoloogia usutavusest
või kuidas kristlus mõistuslikule analüüsile vastu peab,
ei jää muud üle, kui lugeda häid raamatuid ja artikleid.
Neid leidub nii internetist kui raamatuist.
Täna räägime minu raamatuist, kuid siin on esitletud ka teisi,
mida võib soovitada.
Iga usklik võlgneb endale minu meelest pühitsuse osana,
et ta on piisavalt huvitatud oma usu alustest ja tahab areneda.
Me ei peaks lugema vaid kergeid raamatuid,
vaid ka neid, mis sunnivad meid kümme lehekülge tagasi minema,
püüdes mõista, mida autor täpselt mõtleb.
See aitab vaimselt kasvada.
Kahtlus ei ole kristlik voorus; seda ei peaks meelega taotlema.
Kuid küsimuste puhul tasub teada, et vastused on olemas -
küsi kelleltki, võta ühendust, loe, ära karda küsimusi,
otsi üles mõni apologeetikafoorum või mõni teine hea selts,
kus vastavaid küsimusi arutatakse.
- Kolmepäevane Apoloogiafoorum toimub aprillis Ryttyläs.
Sinna saabub üks maailma juhtivaid apologeete -
William Lane Craig.
- Tuleb võimas foorum. Craig on maailma tippnimi.
- Kevadel ilmub soome keeles ka tema raamat.
Raamat Jumala Sõna kohta on üks parimaid Soomes -
"Jumalan Sana - inspiroitu ja erehtymätön."
Saateaeg on jälle otsas. Õnnistust sinu töösse!
Aitäh teile, vaatajad!
Soovitan Pasi Turunen'i raamatut "Uskon puolesta"
ning ka tema ja Petri Mäkelä toimetatud raamatut
"Jumalan Sana - inspiroitu ja erehtymätön."
Sealt leiab head hingetoitu.
Õnnistatud nädalat!
Kohtumiseni nädala pärast taas Piiblikohvikus!
Tõlge: Monika Jaaguri