PIIBLIKOHVIK
Tere tulemast taas Piiblikohvikusse!
Täna räägime teemal, mis on mind ennastki
kogu kristlaseelu huvitanud - kui usaldusväärne on Piibel?
Räägime Piibli eksimatusest. Minu külaliseks on Tommi Lenho.
- Tere tulemast! - Aitäh.
- Räägi alustuseks veidi endast. Oled õpetaja.
- Suure Raamatu õppeasutuses Keurus
ehk Nelipühi liikumise Piiblikoolis.
- Oled uurinud Piibli eksimatuse teemat.
- Lõpetasin suve lõpul selleteemalise uurimustöö.
Mindki on Piibli eksimatuse teema väga huvitanud.
Tahtsin endale väljakutse esitada ja teada,
kas minu seisukoht on õige ja uurisin erinevaid aspekte,
kas vastab tõele, et Piibel on täiesti eksimatu.
See kinnitas minu usku Piibli eksimatusse.
- Eksimatusest rääkides kasutatakse inglise keeles 2 sõna:
'inerrancy' ja 'infallibility'. Kas võiksid neid veidi avada.
- 'inerrancy' tähendab eksimatust ja veatust
ehk Piibel on kõigis asjus, mitte ainult usu-, moraali- ja
eetikaküsimustes eksimatu, vaid ka ajaloolistes
ja teaduslikes aspektides.
'infallibility' tähendab osalist eksimatust.
Sellega mõeldakse, et Piibel on eksimatu usku,
moraali ja eetikat puudutavates küsimustes.
Mõnede selle seisukoha esindajate väitel on Piibel eksimatu
päästeküsimustes.
Ja ühe seisukoha väitel pole Piibel täiesti eksimatu
üheski neist valdkondadest;
Piibel võib olla eksimatu kristluse põhitõdedes
ja tähtsamates õpetustes.
- Alustame Piibli täieliku usaldusväärsusega.
Millega seda põhjendatakse?
Kas Piibel ise ka seda õpetab?
- Usun küll nii ja lähtusin sellest ka oma uurimistöös.
ehk, mida Piibel ise sel teemal õpetab.
Kui vaadata Jeesuse ja apostlite tsitaate sel teemal
ja Piibli enda tõelauseid, siis tundub,
et õpetatakse just Piibli ilmeksimatusest.
Näiteks klassikaline kirjakoht 2. Timoteuse 3:16 -
"Kogu Pühakiri on Jumala sisendatud."
See on lähtunud Jumala hingusest ja seetõttu on tekstis
Jumala inspiratsioon.
- Kui see on Jumala inspireeritud ja Jumal on tõde,
siis ei saa see olla midagi muud kui tõde?
- See ongi taustaoletuseks.
Jumal ei valeta kunagi, ütleb Tiituse kiri 1:2.
Jumalal on võimatu valetada, ütleb Heebrealastele 6:18.
Jumal räägib alati tõtt.
Seega räägib Ta alati tõtt ka oma Sõnas.
- Kuidas on lood Jeesuse suhtumisega Piiblisse?
- See oli ka minu jaoks tähtis, et mul oleks sama seisukoht
Piibli suhtes mis Jeesusel ja Tema järel ka apostlitel.
Seda uurides märkasin, et Jeesus ei usalda Piiblit
ainult usu ja moraali küsimustes.
Jeesus näis kinnitavat veeuputuse ja Joona lugu Vanas Testamendis.
Matteuse 12:40-41 ütleb Jeesus, et Niinive elanikud
parandasid Joona jutluse peale meelt.
Seda lugedes tundub, et Jeesus usub seda lugu,
mis on üks tänapäeval vähim usutavatest lugudest
Vanas Testamendis.
See polevat ajalooline jutustus, vaid pigem kujundlik.
Jeesus näib pidavat seda aga ajalooliseks faktiks.
Sama kehtib apostlite kohta.
2. Peetruse 3. peatükk näib kinnitavat veeuputuse fakti.
2. Peetruse 2. peatükk kinnitab Biileami eesli rääkimist.
Need näivad asjadena, milles tänapäeval enim kaheldakse.
Uus Testament aga näib kinnitavat nende ajaloolisust.
Kui veeuputus oleks kinnitatav teaduslik fakt
ja ka Biileami eesel kinnitatav ime ja ajalooline seik,
siis näib, et Piiblit peetakse usaldusväärseks
ka ajaloolistes ja teaduslikes aspektides.
- Niinive rahva lugu on huvitav.
Jeesus ütleb isegi, et nad tõusevad viimasel päeval üles
teie vastu tunnistama.
Mingi loo tegelased ei saa surnuist üles tõusta.
- Just. Kui see oleks väljamõeldis, kuidas saaksid väljamõeldud inimesed
tulla Viimasel Kohtupäeval esile?
See kinnitab minu meelest samuti Piibli ajaloolist usaldusväärsust.
- Jeesus ja apostlid kinnitavad seda.
Kuidas on lood selle õpetusega pärast neid kirikuajaloos?
- Traditsiooniliselt on usutud, et kirikuajalugu
on alates apostlitest uskunud Piibli täielikku eksimatusse.
Suurem osa kirikuajaloolastest, kes seda ajalugu on uurinud,
näivad olevat sama meelt.
20. sajandil on hakanud kõlama ka teistsuguseid hääli.
Näiteks uurijad Rogers ja McKim, keda minagi oma töös tsiteerisin.
Nende meelest oli pääste kirikuajaloos Piibli tähtsaim teema
ja kirikuisad mõtlesid algkoguduse ajal 1.-6. sajandini
ja keskajal 6. sajandist usupuhastuseni ja selle ajal,
et just pääste on Piibli tähtsaim sõnum
ning ajaloolistel ja teaduslikel asjadel
pole nii suurt tähtsust.
Sellelegi nägemusele on palju vastu vaieldud.
Minu meelest räägib nende vastu parimini üks uurija,
keda ka Rogers ja McKinn tsiteerivad, nimelt Bruce Vawter.
Tema usub Piibli osalisse eksimatusse,
kuid tunnistab, et kogu kirikuajaloo vältel
on usutud Piibli täielikku eksimatust.
Ta ei ole ise täieliku eksimatuse poolt,
kuid tunnistab, et Augustinus, Luther, Kalvin ja teised kirikuisad
uskusid Piibli täielikku eksimatusse.
- Kuulsin kord ühel üritusel, kus Lutherit püüti näidata
kui Piibli kritiseerijat.
Üks kohalviibinud Lutheri-tundja esitas siis paar tsitaati,
kus Luther ütleb otseselt, et Püha Vaim ei saa eksida.
- Kasutasin isegi oma uurimuses mitut tsitaati nii Lutherilt
kui Kalvinilt, kus oli väga selge, et iga üksik sõna ja kääne on tõde.
Näiteks leivamurdmisteema Lutheril, mis tegeles imeväikse detailiga.
Temagi näis toetavat seda seisukohta.
- Tänapäeval näib see seisukoht kristlaskonnas vähemuses olevat.
- Jah. Vanades kirikkondades - Rooma-Katoliku, Luteri
ja Anglikaani Kirikutes on Piibli täielik eksimatus vähemuses.
- Kuidas on lood nelipühiluses? See on sinu uurimusteema.
- Võtsin aluseks brittide nelipühiliikumise.
William Kay tegi vastava uurimuse 2004. aastal ja leidis,
et täielikku eksimatust usub keskmiselt 60%
nelipühi pastoritest Suurbritannias.
Ma ei teadnud, mida oodata Soome vastavates ringkondades.
Uurisin pastoreid ja kogudusevanemaid.
160 vastaja seast 79% uskus Piibli täielikku eksimatust.
Piibli osalist eksimatust, moraali ja eetikaküsimustes uskus 93%.
See oli veidi rohkem, kui olin oodanud.
- Mina tunnen hästi Luteri Kirikut.
Seal on Piibli täielikku eksimatusse uskujad vähemuses.
Nelipühiliikumises on neil siiski veel selge enamus.
- Rahvusvaheliselgi tasandil näib neil olevat enamus.
Soomes täiesti kindel enamus.
- 20% siiski ei usu enam, et Piibel oleks täiesti usaldusväärne.
On see sinu meelest murettekitav?
- Jah ja ei.
Kui võrdlesin oma uurimuses neid, kes uskusid täielikku eksimatust
ja neid, kes uskusid osalist eksimatust,
märkasin, et teatud õpetust puudutavais küsimusis
uskusid Piibli täieliku eksimatuse pooldajad rohkem,
näiteks, et Paulus oli Timoteuse ja Tiituse kirjade autor.
Küsimuses, kas Piibel võib sisaldada õpetuslikke vigu,
olid Piibli täieliku eksimatuse pooldajad eitaval seisukohal.
Mõlema seisukoha esindajate usk sellistes asjades oli väga tugev,
täieliku eksimatuse uskujail aga veelgi tugevam.
- Naaseme selle juurde järgmises saates.
Räägime hetke veel mõnedest argumentidest antud teemal.
Näiteks libeda tee argument.
- Inglise keeles 'slippery slope' või 'slippery slide'.
Mõte on selles, et kui ei usuta Piibli täielikku eksimatust,
ei oleks meil kunagi põhja, mida täielikult usaldada.
Selle argumendi väitel mõjutab see ka teisi õpetusi.
Selline inimene ei pruugi alguses teistes õpetustes libiseda,
kuid pikema aja jooksul hakkab see mõjutama ka muud.
Lugesin eile Wayne Grudem'it, kelle väitel viib see samuti
pikema aja jooksul vältimatult eksiõpetusse.
- Üks asi on arvata, et mu Piibel on täiesti usaldusväärne.
Kui aga arvan, et seal on mõningaid vigu,
viib see tendents kasvule ja hõlmab lõpuks
ka eetilisi ja usuküsimusi.
- Jah. Käsitlesin oma väitekirjas kaht head evangeelset teadlast.
Näiteks Paul Jewett, kes usub Piibli osalist eksimatust.
Kuigi Piibel õpetab, et mees on perekonna pea,
arvab tema oma seisukohast lähtuvalt, et Paulus eksib selles asjas.
See on huvitav. Kas evangeelsed kristlased,
kes usuvad Piibli ülimasse autoriteeti,
saavad öelda, et Piibel tõesti õpetab seda,
kuid me ei usu seda, kuna Piibel on ekslik.
See pani minus häirekellad tööle.
- Sinu näide pole enam ajalooline küsimus.
Vahel öeldakse, et Piibel võib eksida ajaloolistes seikades.
võib esineda geograafilisi või muid eksimusi.
Kuid enamasti arvatakse, et see ei saa eksida
eetilistes õpetustes.
Too näide ja ehk teisedki näitavad, et piir ei lähe täpselt nii.
- Täpselt. Grudemi väitel satub piir libedale teele
ja pikema aja vältel hakatakse kahtlema teisteski asjades.
Stephen Davis kirjutas 1977. aastal raamatu Piibli eksimatusest
ning võrdles täielikku ja osalist eksimatust.
Tema pooldas osalist eksimatust.
Piibel küll kirjutab, et Jumal käskis iisraellastel
Egiptusest tulles kaananlased hävitada,
kuid iisraellased said valesti aru ja Jumal tegelikult ei tahtnud seda.
Kuna iisraellased nii arvasid, siis seetõttu on see ka Piiblis.
See pole vaid ajalooline ja teaduslik,
vaid ka õpetuslik küsimus.
Kas Piibel võib sisaldada sellistes küsimustes selgeid vigu?
Siin nähtuvad murettekitavad jooned.
Piibli täielikku eksimatust mitte uskudes on lihtsam öelda,
et mingi Piibli õpetus on vale.
- Kindel seisukoht on see, et kui Piibel on täielikult eksimatu
on see ilmeksimatu kõigis asjus.
- Usun samuti, et see peaks olema meie alus.
Peaksime püüdma Piiblit õigesti tõlgendada
ja vaatama, mida Jumal oma Sõnas ütleb ja seda järgima.
Meil pole võimalust öelda, et kuigi Piibel midagi väidab,
siis mina ei taha seda uskuda. Siin on ehk suurim vahe.
Kuigi kõigil ei pruugi see nii konkreetselt esile tulla.
Täheldasin oma uurimustöös, et Piibli osalist eksimatust uskujad
ei sattunud tingimata alati eetikaküsimustes otsesesse eksitusse.
Vastavus ei olnud üks ühele.
Mõnel puhul oli aga näha, et see mõjutas ka muid asju.
- Käsitled oma uurimistöös ka epistemoloogilist argumenti.
Mis see on?
- Epistemoloogia tähendab teadmisteooriat
ja on seotud paljuski sellega, mida juba rääkisime.
Kuidas on võimalik asju teada?
Kui olulist teadmistepõhja peame omama, et midagi uskuda?
Piibli osalise eksimatuse uskujad võiksid tuua sellise näite.
Kui mul oleks naine, võiks ta öelda,
et ta valetab vahetevahel, kuid enamasti räägib tõtt.
Nendel mõnedel valedel või vigadel, mida ta teeb,
ei ole erilist tähtsust.
Sama analoogiat võib kasutada Piibli puhul.
Piibel räägib enamasti tõtt, kuid selle harvaesinevad vead
ei oma erilist tähtsust.
Nad usuvad teadmisteteooriat, mille järgi ei pea meie teadmised
olema ilmeksimatud,
ning väikesed eksimused ei oma erilist tähtsust.
Piibli täieliku eksimatuse uskujad hakkaksid selle näite kallal norima.
Naine on küll tähtis, kuid ta on siiski inimene
ega väidagi, et on inspireeritud, kõikvõimas ja kõiketeadev,
nagu Piibel Jumala kohta ilmutab.
See ei ole ehk parim näide. Kuid ükski näide pole täiuslik.
Nad võiksid tuua järgmise näite.
See rongi sõidugraafik on täiesti usaldusväärne.
Kui leian esimeselt leheküljelt 15 vale kellaaega
Vantaa rongi saabumise kohta, võin muutuda skeptiliseks.
Sama näidet võidakse kasutada Piibli puhul.
Kui Piibel polegi usaldusväärne, kuidas siis teada,
mis on usaldusväärne ja mis mitte?
- Naine on ju ainult inimene, aga kui räägib Jumal,
kas on üldse võimalik öelda, et noh, Ta veidike eksib.
Siis juba loobutaksegi usust, et Piibel on Jumala Sõna
ja seda peetakse vaid inimeste sõnaks.
- Kuigi Piibel on inspireeritud Jumala Sõna,
on ta samas antud inimeste kaudu.
Suurimad erinevused tekivadki selle väite mõistmise ümber.
Piibel on Jumala inspireeritud, kuid antud inimeste kaudu.
Piibli osalist eksimatust uskuvad selgitavad oma seisukohta nii:
kuna Piibel on antud inimeste kaudu ja inimesed teevad alati vigu,
peab ka Piibel vigu sisaldama.
Ei ole ju midagi inimlikumat, kui eksida.
- Mida vastavad sellele need, kes usuvad,
et Piibel on täielikult usaldusväärne?
- Nad ütleksid, et kuigi Jumal annab oma inspireeritud Sõna
inimeste kaudu, ei tähenda see, et inimene alati vigu teeks.
Minagi võin öelda, et sõitsin siia stuudiosse
Volkswagen Polo'ga Keurust ja kui kaua sõit kestis.
Need oleksid täiesti veatud väited. Tõde.
Või kui ütleksin oma nime või vanuse.
Need asjad ei pea olema teaduslikult ülitäpsed,
kuid inimene suudab selles täit tõde rääkida.
Ja kui Jumal sõna inspireerib, kas siis Jumal,
kes on leiutanud ka inimkeele ja mingis etapis need segi paisanud,
ei suudaks inspireerida, et inimene väidaks asju
mitte küll täiesti ammendavalt, kuid siiski täpselt ja veatult?
- Meie aeg on otsakorral.
Ütlesid saate alguses, et sinu uurimus kinnitas su usku
Piibli eksimatusse.
Milline käsitletud argumentidest on sinu jaoks kõige tugevam?
Jeesus usub, apostlid usuvad, usupuhastajad Luther ja Kalvin
usuvad seda.
Ja see on ka praktikas ainus kindel viis Piiblist kinni hoida,
et me ei satuks libedale teele.
Milline neist on sinu jaoks tugevaim argument?
- See, mida Piibel näib täiesti selgelt õpetavat.
Piibli kandvad tõelaused ning Jeesuse ja apostlite seisukohad
on minu jaoks kõige tähtsamad.
Kõik teisedki on tähtsad, kuid omistan enim tähtsust
piibellikule argumendile.
- Aitäh saates osalemast. Õnnistust uueks uurimistööks!
Aitäh teilegi, head vaatajad, et olite meiega Piiblikohvikus.
Tugevaim argument Piibli usaldusväärsuse poolt on see,
et Piibel ise õpetab seda ja Jeesus õpetas seda.
Tahame järgida Jeesust selleski küsimuses.
Õnnistatud nädalat!
Kohtumiseni nädala pärast taas Piiblikohvikus!
Tõlge: Monika Jaaguri