PIIBLIKOHVIK
Tere tulemast taas Piiblikohvikusse!
Täna räägime mehest nimega William Lane Craig.
Ta on tulemas Soome ja kohe räägime, kes ta on
ja tema uuest raamatust.
Minu külaliseks on professor Tapio Puolimatka.
- Tere tulemast saatesse!
- Oled uurinud William Lane Craig'i.
Ta on maailmas palju tuntum kui Soomes.
Ta tuleb aprillis Soome ja kevadel ilmub ka tema raamat
"Ärkvel - usu põhjendatud kaitsmine."
Kes on William Lane Craig?
- Ta on kaasaegne kristlik filosoof, kes tunnistab oma uurimuses
avameelselt Jeesust.
Tema kodulehel rõhutatakse, et tema filosoofilise uurimuse
lähtekohaks on Jeesus.
See põhineb uuel teadmisteoorial,
mille järgi igal inimesel on vahetud põhiuskumused
universumi olemuse kohta.
Tal on kaks doktorikraadi.
Inglismaal tegi ta väitekirja kosmoloogia valdkonnas
ja Saksamaal Jeesuse ülestõusmise kohta.
Ülestõusmist käsitlevas raamatus tutvus ta ajaloolise uurimuse
meetodite ja tõenditega Jeesuse ülestõusmise poolt.
Kosmoloogilises väitekirjas tutvus ta kaasaegse füüsika
tõendusmaterjaliga Jumala olemasolu kaitseks.
Ta on väga mitmekülgne inimene ja väidelnud paljude ateistidega.
- Ta on kirjutanud palju raamatuid, millest osad käsitlevad aega,
aja suhet Jumalaga ja osad kosmoloogilist argumenti.
Tema filosoofia ei ole kergete killast.
- Kindlasti mitte.
Ta on teinud tohutut akadeemilist tööd.
Samas püüab ta oma tööd tavainimesele mõistetavaks teha.
Tema uusim raamat on tema parim katse
muuta mõistetavaks põhjused, miks usume, et kristlus on tõde.
- Ta on ka ateistidega avalikult väidelnud,
võimalik, et rohkem kui ükski teine kristlane.
Ta on väidelnud peaaegu kõigi kaasaegsete tuntud ateistidega,
välja arvatud Richard Dawkins, kes lihtsalt ei nõustunud
temaga kunagi väitlema.
Kui Craig külastas 2011. aasta septembris Inglismaad,
pidas ta Dawkinsi kodulinnas Oxfordis loengu Dawkinsi raamatu kohta,
kus ta näitas, et Dawkinsi argumendid on ekslikud
ja ta ootas viimase hetkeni, et Dawkins siiski soostub tulema,
kuid ta ei tulnud.
Kohal oli terve saalitäis rahvast, kelle seas viibis teisi ateiste,
näiteks Daniel Came Oxfordi Ülikoolist,
kes argumenteeris ateisimi kaitseks.
Oleks olnud tore, kui Dawkins ise oma väiteid oleks kaitsnud.
- Richard Dawkins'it peetakse maailma kuulsaimaks ateistiks.
- Ta on osav populariseerija
ehk osav looma tunnetele rõhuvaid kujutluspilte.
Üks meie aja juhtivaid filosoofe Alvin Plantinga
retsenseeris Dawkinsi raamatut "Jumalaeksitus" ja ütles,
et raamatu filosoofiline ja loogiline tase pole vastavuses.
Kui 1. aasta filosoofiatudeng esitaks sellised argumendid,
lükataks need tagasi.
Argumentatiivselt on tegu halva raamatuga,
kuid samas loob ta häid emotsionaalseid kujutluspilte
ja veenab paljusid.
- Seda ilmselt ei teata Soomes väga laialdaselt.
Dawkinsi raamat "Jumalaeksitus" on tõlgitud soome keelde.
Olen kuulnud, et inimesed on pärast raamatu lugemist
olnud täiesti veendunud, et Jumalat pole olemas,
hüljanud kristliku kiriku ja hakanud ateistiks.
Maailmas aga ei valitse Dawkins vastavat arutelu.
Ta ei nõustunud isegi kaitsma omi argumente,
kuna Craigi argumentatsioon on niivõrd veenev.
Kas maailmas on palju tipptaseme kristlikku filosoofiat,
mida Soomes ei teata?
- Kindlasti.
Dawkinsi keeldumise kohta nii palju, et Oxfordi Ülikooli professor
Daniel Came kirjutas talle mullu kevadel avaliku kirja,
kus palus tal väitlusele tulla, kuna tema keeldumist
võidakse tõlgendada arguseks.
Ta on nõustunud väitlema paljude vähem akadeemiliste kristlastega.
Dawkins kirjutas Craig'i visiidi ajal ajalehte artikli,
kus ründas tema isikut, vastas Daniel Came kriitiliselt,
et Dawkinsi stiili juures häirib see, et ta püüab mööda minna
mõistuslikest argumentidest ja rõhub tunnetele.
Inimesed, kes väidavad end kõike mõistusele ja teadusele rajavat,
võivad teha seda tunnetele rõhuvalt.
Nad ei pruugi nõustuda mõistusliku aruteluga
ega kaitsma oma väiteid mõistuslike argumentidega.
Nad ei nõustu kriitikaga oma argumentide vastu,
kõik põhineb vaid tunnete lummusjõul.
Raamatut kirjutades võib sõnad omal soovil ritta seada,
aga kui keegi seda analüüsib ja osutab selle nõrkusele,
on iseasi, kas seda ka kaitsta suudetakse.
- Räägime sellest, mida Craig kaitseb ja väidab.
Tal on väga huvitav argument Jumala olemasolu poolt.
Ta ütleb: kui poleks olemas Jumalat, igavikku ega viimast kohtupäeva,
oleks kogu elu täiesti mõttetu.
- Craig ei kasuta seda argumenti Jumala olemasolu tõestamiseks.
See räägib sellest, et me pole ausad,
kui me ei taha kindlaks teha, kas Jumal on olemas või mitte.
Kui Jumala olemasolust sõltub elu mõte
ja mina ütlen, et mind Jumal ei huvita,
ütlen ma samas, et mind ei huvita,
kas elul on mõte või mitte.
See pole ilmselt tõsi.
Craig kasutab seda teiste argumentide sissejuhatuseks.
Argumentide uurimine võib olla vaevarikas,
aga kui leiad, et küsimus elu mõttest on oluline,
peaksid olema huvitatud ka Jumala olemasolust.
- Pärast seda on tema esimene argument Jumala olemasolu poolt
nn kosmoloogiline argument. Mis see on?
- Pikalt on usutud, et universum on igavene.
Kosmoloogiline argument lähtub sellest, et universumil on algus.
Craig põhjendab seda kaasaegse füüsikaga,
suure paugu teooriaga.
Kaasaegne füüsika on jõudnud järeldusele, et universumil on algus,
selle kaitseks on esitatud tugevaid põhjendusi.
Kui universumil on algus, peaks olema seletus,
kuidas universum tekkis,
ja seletus ei tohiks olla universum ise.
Mõned ateistid ütlevad, et universum lõi end ise,
enne kui see olemas oli.
See on nii mõistusevastane, et seda on raske tõsiselt võtta.
Kui midagi on olemas, kui universum on alguse saanud,
pidi selle algus olema universumist väljaspool.
Universumi olemasolu sellisena räägib,
et universumist väljaspool on midagi nii võimast,
et see suudab luua universumi, nii tarka, et suudab ehitada
peenreguleeritud universumi.
Viimane on seotud teleoloogilise argumendiga.
Craig näitab kaasaegse füüsika abil, et ateistid on raskemas olukorras
kui saja aasta eest, kui usuti, et universum on igavene.
Nüüd peavad ateistid seletama, kuidas sündis universum tühjusest,
kui polnud olemas mingit mateeriat.
- Inimesed paistavad seda spontaanselt uskuvat.
See väljendub lausetes nagu: keegi on seda kõike ju alustanud.
- See on inimese jaoks vahetul tasemel ilmne.
On võimatu mõelda, et midagi sünniks tühjusest
ilma igasuguse põhjuseta. See on mõistlik.
Kui Craig väitles Inglismaal hiljuti ühe ateistiga,
pidi too möönma, et tal pole seletust
universumi kontrollile.
- Teine argument, millele ta viitab, on sellest järgmine samm.
Milline maailm on olemas?
Universum on peenreguleeritud, uskumatult peen süsteem,
nagu näiteks meie ajud, silmad, kõnevõime jne.
Just sellise peenreguleeritud maailma sünd,
mis on Pekka Reinikaise sõnul täis "disaini, disaini, disaini!",
viitab Disainerile, Loojale.
- Üldiselt ateistid möönavad, et maailm näib disainituna,
ükskõik, kas vaadata füüsikalist või bioloogilist tegelikkust.
Tihti väidetakse, et elu peenmehaanikat
võib seletada evolutsiooniteooriaga.
Craigi väitel eeldab elu aga füüsikalist peenreguleerimist,
seda ei saa seletada evolutsiooniga.
Füüsikalised seaduspärasused on kindlalt paigas
ja see viitab intelligentsele Loojale.
- Üks vähemtuntud, kuid tugev ja lihtne argument
Jumala olemasolu poolt on nn moraalne argument.
Oled isegi moraalifilosoofiat uurinud, kirjutasid sellest esimese väitekirja.
- Pool sajandit tagasi eitati filosoofiaringkondades üldiselt,
moraalse tõe olemasolu.
Nüüd hakkab see muutuma ja üha enam mööndakse,
et on olemas objektiivne moraal.
Ilma selleta ei saa hukka mõista ka natside massimõrvu;
peaksime aktsepteerima kõike.
Sellises võimatus maailmas ei saaks keegi elada.
Craig küsib, et kui on olemas moraalsed tõed,
kuidas on võimalik neid seletada ilma Jumalata?
Ta leiab, et see on võimatu.
Kui oletame, et moraal on juhtimatu evolutsiooni tulemus,
ei saa see omada absoluutset staatust nagu sel meie arvates on.
Filosoofias räägitakse moraalse õõva tundmisest,
kui kedagi vägivaldselt koheldakse.
See on meisolev vahetu kogemus.
See pole lihtsalt ebameeldiv, vaid nii halb,
et seda on võimatu aktsepteerida. Kõik inimesed kogevad seda.
See näitab, et oleme Jumala loodud.
- Moraalset argumenti on arendanud teisedki,
näiteks Wolterstorff.
- Yale'i Ülikooli professor Nicholas Waltersdorff
kirjutas hiljuti kaks raamatut õiglusest.
Enne teda kirjutas Emory Ülikooli õigusteaduste professor
Michael Perry raamatu samal teemal.
Mõlemad jõuavad järeldusele, et õiglust ja absoluutseid inimõigusi
ei saa põhjendada ilma Jumalata.
On erinevaid ilmalikke katseid nende põhjendamiseks,
kuid praktikas on probleemiks see, et lähtutakse mõnest inimese omadusest,
näiteks intelligentsusest, mis eristab inimest loomast.
Kuna inimene erineb loomast intelligentsuse tõttu,
on tal seetõttu absoluutsed inimõigused.
Probleemiks on see, et osa inimesi jääb siit välja -
dementsed või puudega inimesed, kelle intelligentsus ei funktsioneeri.
Nii jõuame taas natsiühiskonna moraali juurde,
kus selliseid inimesi hävitatakse.
Kui lähtume sellest, et inimõiguste alus
ei ole inimeses endas, vaid tema suhtes Jumalaga,
annab iga inimest tingimusteta armastav Jumal
igaühele absoluutse väärtuse ja inimõigused.
Vaid selle põhjal saab inimõigusi põhjendada.
- Täna räägitakse inimõigustest väga palju,
samuti võrdõiguslikkusest, sallivusest, diskrimineerimisest jne.
Need kõik nõuavad kehtimiseks teatud inimkäsitlust, kas pole?
- Jah. Need nõuavad, et inimesel on eriline väärtus.
Kust ta selle saab?
Lihtne on mõelda, et inimene suudab midagi teha -
mõistuslikult või teisiti.
Aga kuna alati leidub inimesi, kes seda ei suuda,
või ei suuda seda nii hästi, siis on nende, kõige nõrgemate,
inimõigused kõige tähtsamad.
See toob meid kristliku jumalakäsitluse juurde,
kes ohverdab end nõrgemate eest.
- Ja osutab nii inimese suurt väärtust.
- Täpselt.
Miks just kristlus, mitte näiteks islam?
Islam eitab mõtet sellest, et Jumala saadik võidakse risti lüüa.
Koraan eitab Jeesuse ristilöömist ja usub, et Jeesus oli prohvet.
Neile on võimatu mõte, et Jumala prohvet tapetakse.
Kristluses on vastupidine mõte - kui Jumal saab inimeseks,
saab ta alguses vaeseks inimeseks, seejärel koheldakse teda ebaõiglaselt
ja seejärel koheldakse teda nii valesti,
et ta mõistetakse süütuna surma.
Evangeeliumide keskmes on haigete ja invaliidide tervendamine;
inimesed, kel oli ühiskonnas marginaalne positsioon,
nad olid teisejärgulised.
Jeesus ülendas naise ja lapse seisust.
Kui Jeesus saabus pühadeks Jeruusalemma,
võiks arvata, et ta läks kohtuma ülempreestrite ja rahvajuhtidega,
kuid ta läks hoopis tiigi äärde, kus olid haiged.
Ta otsis nõrku.
Siit lähtub seisukoht, et on ebaoluline,
kas inimene on nõrk või haige, suur aare inimeses on see,
et ta on olend, keda Jumal armastab.
- Naaseme William Lane Craig'i juurde.
Pool tema raamatust keskendub Jeesuse isikule.
Ükski ajalugu tundev isik ei eita Jeesuse olemasolu.
Seejärel räägib ta sellest, mida Jeesus iseenda kohta väitis
ja kui head alused meil on uskuda, et Ta surnuist üles tõusis.
- See oli Craigi teise väitekirja teema.
Ta uuris seda väga põhjalikult ja pööras tähelepanu sellele,
et ajalooliste faktide põhjal teati Jeesuse matmispaika Jeruusalemmas
ja et see oli kolmandal päeval tühi ning seni kartlikud jüngrid
said kuskilt tohutu jõu.
Nad nägid ülestõusnud Jeesust ja nii sündis tohutu liikumine,
mis on muutnud kogu Lääne kultuuri.
Jüngrid veendusid Jeesuse ülestõusmises.
Mõni võib väita, et jüngrid petsid inimesi.
Ühes Craig'i raamatus ironiseeritakse,
et jüngrid leppisid salaja kokku rääkida kõigile selline lugu
ja selle kõige tulemuseks tapetakse meid kõiki ära.
Nii atraktiivne konspiratsioon!
See käib kõigi valitsevate arusaamade vastu
ja viib nende tapmiseni.
- Seda on võimatu uskuda.
Meil on täna nii häid põhjendusi nii Jumala olemasolu
kui selle kohta, et Jeesus oli Jumala Poeg,
kes tõusis kolmandal päeval surnuist üles.
- Piibli sõnul läheb püha pühamaks ja rüve rüvedamaks.
Valjuhäälne ateism kasvab ja lärmab retooriliste kujunditega.
Samas kasvab pidevalt tihke intelligentne kristlik kultuur,
mis toob esile mõistuspäraseid argumente,
mille põhjal Jumala olemasolu on teada.
Isegi iga arengupeetusega isik teab seda intuitiivselt.
Nad tahavad minna kirikusse, kuna kogevad seal Jumala ligiolu.
See ei sõltu intelligentsest otsustsusvõimest.
Lisaks vahetule teadmisele on meil ka teadusest lähtuvad argumendid -
loodusteadusest, füüsikast, matemaatikast, moraaliõpetusest
ja ajaloost.
N. T. Wright ja Michael Licona on kirjutanud hiljuti
Jeesuse füüsilise ülestõusmise vastuvaieldamatusest.
- See on Soome kontekstis hämmastav.
Meil on harjutud sellega, et haritud inimesed tunnistavad harva
ühiskonnas avalikult oma usku.
Olen ajakirjanik ja olen näinud, kuidas nad keelduvad tunnistamast
avalikult oma usku, kuigi tunnistavad seda eraviisiliselt.
Kultuuri õhkkond on selline, et mõnedel on seda raske tunnistada.
Maailma tippteoloogid, filosoofid, füüsikud, bioloogid ja teised
tunnistavad avameelselt oma usku.
Sellele järgneb kindlasti ka mingisugune diskrimineerimine,
kuid vahe on üsna suur.
- See võib johtuda sellest, et Lääne kristlased
on pinnapealsed usklikud.
Me ei mõista, et Jeesus on kogu teadmise allikas.
On võimalik ajalooliselt tõendada, kuidas Ta on mõjutanud arengut
ja teadmise arengut.
Ilma judeo-kristliku aluseta ei suudeta teadmist, intelligentsi
ja tähelepanekute usaldusväärsust põhjendada.
Arvan, et see pole siiski enamikus inimestes juurdunud.
Meie kristlik kultuur keskendub evangeeliumisõnumi tuumale,
kuid ei osutata, kuidas sellest lähtuvad teadmuslikud tõed.
- Sina oled seda oma raamatutes teinud
ja naaseme selle juurde tulevastes saadetes.
Aitäh saates osalemast!
Aitäh teile, head vaatajad!
On julgustav, et maailmas on palju kristlasi,
kes on omal alal kaugele jõudnud, nii mõtlejate ja filosoofidena
kui teistes valdkondades.
Jäägu iga sepp oma liistude juurde. Õnnistatud nädalat!
Kohtumiseni nädala pärast taas Piiblikohvikus!
Tõlge: Monika Jaaguri