o
Tervetuloa. - Kiitos.
Olet teologi ja tiedotuspäällikkö Misjonssambandetissa, -
joka on suuri norjalainen lähetysjärjestö.
Järjestöön kuuluu noin 180 lähetystyöntekijää, eikö vain?
Kyllä, lähestulkoon.
Lisäksi olet päätoimittajana Utsyn-nimisessä lehdessä.
Lehden painos on noin 10 000 - 20 000.
Noin 10 000 - 15 000.
Olet kirjoittanut kirjan nimeltä Guds stemme, eli Jumalan ääni.
Miksi uskot Jumalan puhuvan Raamatussa?
Kirjoitin kirjan siksi, että Raamattua vastaan hyökätään -
niin paljon ja monella tavalla.
Ajattelin, että meidän kristittyjen on vastattava jotenkin niihin.
Toivoisin mielelläni, että kristityt luottaisivat Raamattuun.
Itse olen saanut kristillisen kasvatuksen.
Kuulin Jeesuksesta jo lapsena ja kasvoin Raamattua lukien.
Uskon, että Jeesus on Jumalan Poika.
Kun uskon, että Jeesus on Jumalan poika ja -
Hän on antanut meille Raamatun ja -
valinnut opetuslapsensa ja apostolinsa, -
minun täytyy ottaa Raamattu tosissani.
On ristiriitaista uskoa Jeesukseen, mutta olla uskomatta Raamattuun.
Nykyisin on melko tavallista kuulla sanottavan, että uskotaan -
Jeesukseen, mutta ei olla ihan varmoja vaikkapa Paavalin sanoista.
Mitä sanot tällaiseen jaotteluun?
Uskon, että se on aivan mahdotonta.
Kuinka voidaan yleensäkään tietää mitään Jeesuksesta?
Sitä varten luetaan Raamattua.
Ei ole muuta tietä tietoisuuteen Jeesuksesta.
Jeesus puhuu Raamatussa, mutta -
Hän puhuu muiden kirjoittajien kautta.
He ovat Matteus, Markus, Luukas ja Johannes.
Nämä kirjoittajat välittävät Jeesuksen sanoman.
Täytyy nähdä, että heillä on auktoriteetti Jumalan puhujina -
sekä heidän kirjoittaessaan Jeesuksen sanoja -
että heidän kertoessaan kristillistä sanomaa yleisemmin.
Ajattelen, että joko on uskottava Jeesukseen ja Hänen sanaansa -
tai sitten koko paketin voi laittaa syrjään.
Pidät siis Paavalin sanoja Jumalan sanana, koska -
Jeesus on lähettänyt Paavalin?
Kyllä. Mielestäni Raamattu kertoo selvästi, että -
Jeesus valitsi Paavalin ja muut apostolit.
He saivat erityisen kutsumuksen ja tehtävän.
Ensimmäiset opetuslapset saivat oppia Jeesukselta, että -
se, joka kuulee sanan, myös toimii sen mukaan.
Tämän vuoksi en uskalla sanoa, että ajattelen vähän eri tavalla -
näistä asioista kuin opetuslapset.
Ajattelen, että minä olen syntinen ihminen, -
kun taas opetuslapset ovat saaneet Jumalalta tehtävän -
välittää sanomaa Jeesuksesta.
Jos siis ajattelen eri tavalla jostakin asiasta kuin Paavali -
on kirjoittanut Raamatussa, -
niin silloin ajattelen eri tavalla kuin Jeesus, -
koska Paavalin ja Jeesuksen näkökannat ovat yhteneväiset.
Kyllä, tarkoitan juuri sitä.
Ajattelen, että Raamattu on Jumalan ääni.
Vaikkakin Raamatussa on 66 eri kirjaa ja -
Vanha Testamentti ja Uusi Testamentti.
Vaikkakin Raamatussa on on monta kirjoittajaa, -
on Paavali ja Pietari ynnä muut.
Uskon, että pohjimmiltaan kyseessä on yksi ääni.
Voimme toki olla epävarmoja -
siitä, mitä Paavali on todella tarkoittanut jollakin asialla.
On haasteellista ymmärtää kaikkia Raamatun jakeita.
En uskalla sanoa, että ymmärrän kyllä Paavalin sanat, mutta -
ajattelen silti eri tavalla.
Ajattelen näin siksi, että Jumala valitsi Paavalin.
Jotkut sanovat, että Jumala puhuu suoraan sydämelle.
Mihin Raamattua tarvitaan, kun kuulen Hänen äänensä suoraan?
Mitä sanoisit heille?
Tahdon sanoa kaksi asiaa.
Ensinnäkin, uskon Jumalan voivan puhua ihmisille suoraan.
En tahdo poissulkea sitä mahdollisuutta.
Mutta tulee tarkistaa, ettei tämä sanoma sodi Raamattua vastaan.
Se on mielestäni erittäin tärkeää, sillä on niin monia -
eri elämänkatsomuksia ja uskonnollisia käsityksiä.
Siksi meillä on oltava mahdollisuus koetella sanoma Raamatulla.
Me kaikki ihmiset olemme rajallisia ja syntisiä.
Kaikilla meillä on vaarana luulla Jumalan ääneksi jotakin, -
mikä todellisuudessa onkin vain kuvitelmaa.
Uskon myös, että Paholainenkin voi antaa viestejä.
Raamattu saa siis päättää.
Mutta en poissulje sitä, etteikö Jumala voisi puhua suoraankin, -
kunhan sanoma on sopusoinnussa Raamatun kanssa.
Puhutaanpa haasteista, joita Raamattu kokee.
Yksi haaste on, että miksi juuri nämä kirjat ovat Raamatussa.
Tämä koostuu 66 kirjasta, joista 22 on Uudessa Testamentissa.
Miksi juuri Matteuksen, Markuksen, Luukkaan ja Johanneksen -
evankeliumit, kun on olemassa myös Marian ja Tuomaan evankeliumit?
Mikä on vastauksesi tähän?
Tuo on uusi kysymys monella tavalla.
Monet kristityt eivät tiedä, mitä vastata tuohon.
Mahdollisesti Dan Brownin Da Vinci -koodi -
erityisesti nosti tuon tyyppiset kysymykset esityslistalle.
Vastaukseni on, että tätä Raamatun versiota -
voi katsoa kirkkohistoriallisesti, mikä tietysti vaatii hieman taitoa.
Jos niin kuitenkin tekee, havaitsee Uudessa Testamentissa -
olevan kaikkein vanhimmat kirjoitukset.
Ne kirjoitukset, joita ensimmäiset kristityt pitivät luotettavina, -
uskottavina ja totuudenmukaisina todistuksina Jeesuksesta.
Tämä tarkoittaa, että Tuomaan, Maria Magdaleenan ja Pietarin -
evankeliumit, joita kutsutaan myös pseudepigrafeiksi, -
ovat valheellisia kirjoituksia.
Ne eivät käy yhteen Raamatun kanssa.
Kristillinen alkukirkko karsi nämä kirjoitukset pois.
Ensimmäiset kristityt tiesivät, etteivät nämä kirjoitukset olleet -
opetuslasten tai silminnäkijöiden kirjoittamia.
Vaikka evankeliumit olivat nimetty Marian, Tuomaan ja Pietarin mukaan.
Pari-kolme vuotta sitten vähän ennen pääsiäistä -
löytyi Juudaksen evankeliumi.
Siitä tuli melkoinen keskipiste.
Yksikään tutkija ei ole sitä mieltä, että -
Juudaksen evankeliumin kirjoittaja olisi Juudas.
Kaikki ovat samaa mieltä, että tämä ei ole aito evankeliumi.
Juudaksen nimellä saatiin auktoriteettia kirjoitukselle.
Eikö olekin niin, että nämä evankeliumit kirjoitettiin -
100-150 vuotta myöhemmin kuin aidot evankeliumit?
Kyllä. Myös kirkkohistorian tutkijat vahvistavat tämän.
10 vuotta sitten käytiin hyvin mielenkiintoista keskustelua -
Johanneksen evankeliumiin liittyen, kun monet tutkijat väittivät, -
että Johanneksen evankeliumi ei ehkä olekaan aito evankeliumi.
Monet tutkijat sanoivat, että se on kirjoitettu ehkä 100-luvun lopulla.
Silloin löydettiin Egyptin aavikoilta katkelma, -
jota kutsutaan nimellä P52, -
ja se sisälsi pienen osan Johanneksen evankeliumia.
Kun pergamentti testattiin, sen todettiin olevan vuodelta 125 jKr.
Siihen kaatuivat kaikki sellaiset teoriat, että Johanneksen -
evankeliumi olisikin kirjoitettu vasta 50 vuotta myöhemmin.
Evankeliumi oli tullut kokonaisena Egyptiin vuonna 125, -
ja löydettiin nyt sieltä.
Tämän vuoksi tutkijat uskovat nykyisin, että se on kirjoitettu -
80-90 vuotta Kristuksen jälkeen, ja sen olevan aito evankeliumi.
Puhutaanpa toisesta haasteesta, joka usein kohdataan.
Sanotaan, että erityisesti evankeliumeissa ja -
Raamatussa yleisesti ottaen löytyy ristiriitoja.
Yksi sanoo yhtä ja toinen toista.
Mikä on näkemyksesi tähän?
Silloin tahdon kuulla konkreettiset kysymykset ensin.
Tulen hieman turhaantuneeksi, kun ihmiset sanovat, että -
tuossakin on virhe ja tässäkin on ristiriita.
Olen työskennellyt näiden eri tekstien parissa ja huomannut, -
että monet niin kutsutut virheet eivät olekaan oikeasti virheitä.
Jos uskomme Raamatun olevan Jumalan sanaa sillä tavalla, että -
siinä puhuu yksi ääni, ja sen sanomassa on punainen lanka.
Silloin huomaamme usein, että tutkiessamme tarkasti -
jotakin kirjoitusta, asiat sopivatkin yhteen.
Meidän on tulkittava kirjoituksia niiden alkuperäisessä yhteydessä.
Usein käykin niin, että ristiriitaisilta vaikuttavat -
asiat eivät olekaan ristiriidassa, kun niitä katsotaan -
laajemmasta perspektiivistä.
Jeesuksen rististä kerrotaan monia erilaisia asioita evankeliumeissa.
"Tämä on juutalaisten kuningas."
"Tämä on Jeesus, juutalaisten kuningas"
"Tämä on Messias."
Löytyy erilaisia kirjoituksia.
Lukiessamme tarkkaan Johanneksen evankeliumia -
huomaamme, että Jeesuksen ristille oli kirjoitettu -
kreikaksi, arameaksi ja hepreaksi.
Ei ole siis aivan totta, että siellä lukee vain "INRI", -
kuten usein näemme maalauksissa. Siellä luki enemmänkin.
Sen vuoksi se ei ole mikään virhe, että evankeliumit -
esittävät tämän asian hieman eri tavoin.
Sitten on vielä tämä suuri haaste, -
joka ainakin omien kokemusteni perusteella on yleisin.
Se menee näin: Raamattua voi tulkita kuinka tahansa.
Raamattua voi tulkita ja ymmärtää niin monilla tavoilla.
Raamatun auktoriteetti Jumalan sanana hyväksytään.
Mutta miksi sitten tullaan aivan eri johtopäätöksiin?
Voidaan vielä sanoa, että on satoja kristillisiä seurakuntia, jotka -
kaikki sanovat luottavansa yksin Raamattuun.
Mikä on vastauksesi tähän?
Tämä on kivulias haaste.
Toisaalta voidaan sanoa, että -
kristityt ovat eri mieltä monesta asiasta.
On olemassa erilaisia tulkintoja samasta tekstinkohdasta.
Meidän on myönnettävä se.
Esimerkiksi minä ja helluntailainen olemme toki yhtä mieltä -
monesta asiasta, mutta voimme olla myös eri mieltä joistakin asioista.
Ensinnäkin voin sanoa, että olemme -
erittäin monesta asiasta yhtä mieltä.
Minä, helluntailainen, metodisti ja katolilainen olemme -
täysin samaa mieltä hyvin monesta asiasta.
Emme kukaan epäile sitä, etteikö Jeesus olisi noussut kuolleista.
Emmekä epäile, etteikö Jeesus olisi maailman pelastaja tai -
etteikö Hän olisi syntynyt neitseestä.
Voin kertoa satoja asioita, joista olemme yhtä mieltä.
Toiseksi, tämä osoittaa, ettei erimielisyys joissakin asioissa -
tarkoita erilaisia tulkintoja, vaan erilaisia asenteita kirjoituksiin.
Mikä on tämän ero?
On olemassa joitakin pappeja ja piispoja, jotka sanovat, -
ettei neitseelliseen syntymään voi uskoa.
Silloin ajattelen, että epäileekö hän sitä, mitä Matteus kirjoitti.
Silloin he vastaavat, etteivät he epäile Matteuksen ja Luukkaan -
uskoa neitseelliseen syntymään, -
mutta me modernit ihmiset emme voi uskoa sellaiseen.
Tätä tarkoitan erilaisilla asenteilla kirjoituksiin.
Jotkut ovat sitä mieltä, että me modernit ihmiset voimme -
jättää sivuun sellaiset mielipiteet ja ajatukset, -
joita raamatunaikaisilla kirjoittajilla oli.
Siinä ei ole kysymys erilaisista tulkinnoista.
Sama asia tapahtuu nykyisten päivänpolttavien kysymysten kanssa.
Kuten esimerkiksi homoseksuaalisuuskysymys.
Hyvin harva uskaltaa väittää, että Raamatussa olisi -
positiivinen asenne homoseksuaalisiin suhteisiin.
Sitten seuraa kysymys, että onko meidän nykyisin noudatettava -
niitä kieltoja, jotka on selkeästi esitetty Raamatussa?
Aivan. On kummallista, että siitä seuraa kaaos kristikunnassa, -
koska ei ole kysymys erimielisyydestä tai -
mahdottomista tulkinnoista.
Ei ole kysymys siitä, että mitä Paavali oikeastaan ajatteli.
Silloin Raamatusta tulee eräänlainen tarjotin, -
jolta voi valikoida ja poimia vain haluamansa.
Koen sellaisen asenteen Raamattua kohtaan hyvin masentavana.
Silloin Raamatulta viedään kaikki uskottavuus, jos ei enää sanota, -
että Jeesuksella, Pietarilla Jaakobilla ja Paavalilla -
on auktoriteetti puhuessaan.
Vaan sen sijaan sanotaankin, että nykykirkko voi valita ja -
sivuuttaa vaikeasti uskottavat asiat Raamatusta.
Puhutaanpa Raamatusta hieman henkilökohtaisemmalla tasolla, -
mitä se merkitsee sinulle itsellesi kristittynä.
Olet ollut kristitty kauan, olet nähnyt ja kokenut paljon.
Mikä on asenteesi nykyisin?
Tarvitsetko edelleenkin käytännössä lukea ja opiskella Jumalan sanaa?
Tarvitsetko nykyisin kuulla Jumalan äänen Raamatun kautta?
Raamattu itse ilmaisee Jumalan sanan olevan sielun ruokaa.
Sillä tavoin koen asian myös itse.
Kristittynä oleminen voi olla vaikeaa.
Koska olen syntinen, en tahdo -
pohjimmiltani sitä, mitä Jumala tahtoo.
En myöskään ajattele Jumalan mukaisia ajatuksia automaattisesti.
Tämän vuoksi tarvitsen Raamattua koko ajan.
Tarvitsen sitä korjaustyökaluna ja Jumalan äänenä, joka -
auttaa ajattelemaan Jumalan mukaisia ajatuksia ja -
kulkemaan Jumalan teitä.
Raamatun uskottavuus tarkoittaa minulle sitä, että -
itse en voi olla uskottava, koska olen syntinen.
En voi tahtoa sitä, mitä Jumala.
Minun täytyy palata jatkuvasti Raamatun pariin, jotta -
saan opastusta siitä, kuinka minun on -
ajateltava ja elettävä, ja mihin minun on uskottava.
Voiko tässä olla se suuri ero?
Nykyisin meillä on niin kutsuttuja liberaaleja kristittyjä, -
jotka sanovat, että he eivät usko kaikkeen Raamatussa ja -
ottavat sieltä eräitä asioita, mutta eivät joitakin toisia.
Voiko tässä olla kysymys siitä, kuinka paljon ihminen -
luottaa siihen, minkä verran hän itse tietää Jumalasta -
suhteessa siihen kuinka paljon ihminen tarvitsee tietolähdettä, -
jossa Jumala itse kertoo millainen Hän on, mitä Hän tahtoo -
ja mitä Hän ajattelee eri asioista.
Mielestäni suurin ero liberaalisen teologian ja raamattukriittisen -
sekä konservatiivisen klassisen teologian välillä on -
itseasiassa ihmiskäsitys.
Uskon, että me ihmiset tarvitsemme opastusta.
Me emme kykene itse löytämään totuutta -
niin suurissa kuin pienemmissäkään kysymyksissä.
Erityisesti tämä koskee uskonnollisia kysymyksiä.
Raamattu sanoo, että synti sokaisee meidät näiltä asioilta.
Kun otan tämän tosissani, minun on luotettava siihen, -
mitä Jumala sanoo Raamatussa.
Kun otan tosissani sen, että olen syntinen ja -
käsityskykyni on siksi rajoittunut uskonnollisissa kysymyksissä, -
silloin minun on ajateltava, että olen riippuvainen -
Jumalasta, joka puhuu.
Olen riippuvainen Jumalan kohtaamisesta.
Viime kädessä se on Jeesus, joka on Jumalan ääni.
Hän on osoittanut meille, millainen Jumala on.
Lisäksi hän on valinnut opetuslapset ja apostolit, -
jotka myös jakavat meille sanaa.
Mitä antaisit neuvoksi sellaiselle ihmiselle, joka toteaa -
Raamatun olevan niin paksu kirja?
Se sisältää 66 eri kirjaa.
Mooseksen kirjoista alkaen tulee kappale toisensa jälkeen -
lainsäädäntöjä erilaisista uhreista ja niin edelleen.
Lisäksi on paljon historiallisia kertomuksia ja muuta.
Löytyykö täältä jokin punainen lanka?
Onko jotakin keskeistä, jota tulisi etsiä ennen kaikkea lukiessa?
Jeesus on Raamatun punainen lanka.
Kun joku ei tunne Raamattua erityisen hyvin, suosittelen -
rukoilemaan ja lukemaan Jeesuksesta vaikkapa -
Markuksen ja Luukkaan evankeliumeista.
Myös Vanhan Testamentin lukeminen kuuluu tähän.
Uskon myös, että se on Jumalan sanaa.
Esimerkiksi ensimmäinen ja neljäs Mooseksen kirja sekä Aikakirjat.
Mutta sitä on luettava Uuden Testamentin valossa.
Jos luemme vain Vanhaa Testamenttia ilman, että Jeesus on asian ydin, -
teemme kuten juutalaiset.
En ole juutalainen, vaan olen kristitty.
Se on Kristus, Jeesus, joka on keskeisin.
Mitä sanoisit heille, jotka ovat juuttuneet kiinni -
johonkin ongelmaan?
He lukevat Vanhasta Testamentista tekstin, jossa -
Jumala antaa käskyn tappaa jonkin kansan sukupuuttoon.
Lukijat ajattelevat, etteivät voi uskoa sellaiseen tänä päivänä.
He voivat vaikka lukevat käskystä Abrahamille uhrata poikansa.
Mitä voi tehdä törmätessään tällaiseen ongelmaan Raamatussa?
Uskon, että moniin näihin vaikeuksiin löytyy vastaus -
lukemalla muita Raamatun kohtia.
Mielestäni on hyvin mielenkiintoista lukea -
Abrahamista ja Iisakista Heprealaiskirjeestä.
Heprealaiskirjeen kirjoittaja kertoo, että kiivetessään -
vuorelle Iisakin kanssa Abraham ajatteli, että Jumala on -
voimallinen herättämään Iisakin.
Minulle se on ollut lohduksi.
Abraham ajatteli, että vaikka hänen täytyisi tappaa poikansa, -
jos se todella on Jumalan suunnitelma, -
niin Jumala herättää hänet henkiin kuolleista.
Jumalalla on sellainen valta ja voima.
Niin ei kuitenkaan tapahtunut.
Tämä on kertomus siitä, kun Jumala koettelee Abrahamia.
Mielestäni tämä kertomus myös pohjimmiltaan viittaa Jeesukseen.
Jeesus on tämä uhrikaritsa, joka asetetaan lahdattavaksi -
Jumalan valitsemalle alttarille.
Esimerkiksi juuri tämä teksti osoittaa, että on tärkeää lukea -
Vanhaa Testamenttia Uuden Testamentin valossa.
Raamattu on kyllä paksu kirja.
66 kirjaa ja yli 1000 sivua.
Sieltä löytyy varmasti sellaisia asioita, -
joihin emme ehkä saa vastausta ennen kuin olemme Taivaassa.
Siihen saakka neuvoni on lukea Uutta Testamenttia ja -
lukea Jeesuksesta.
Anna sen, mikä on tärkeintä Raamatussa, -
olla tärkeintä myös omassa elämässäsi.
Askarruttavia kohtia varten voit kysyä apua -
pastoreilta ja sielunhoitajilta.
Meillä on nyt noin yksi minuutti aikaa jäljellä.
Tämä on viimeinen kysymykseni.
Voiko joskus olla myös kysymys siitä, -
että kehen viime kädessä luotamme?
Luotammeko siihen, että Jumala on puhunut sanassaan totuuden -
vai viimeaikaisiin teorioihin siitä, mitä oikeastaan -
tapahtui vaikkapa Egyptissä ja niin edelleen?
Uskon, että luottamus Raamattuun alkaessamme lukea sitä, -
ratkaisee hyvin paljon.
Suurin osa Raamattua kohtaan nykyisin esitetystä kritiikistä -
rakentuu mielestäni perustavanlaatuiselle epäilykselle.
Suurin osa kritiikistä Raamattua kohtaan -
ei myöskään osu minuun tai minun uskooni.
Ymmärrän, ettei se ole vakavaa kritiikkiä, -
koska sen oletuksena on, ettei Raamattu ole luotettava -
eikä sitä pidä lukea uskon silmälasien läpi.
Kiitos, Espen Ottosen, että vierailit Café Raamatussa.
Toivotan Jumalan siunausta työhösi.
Saakoon Jumalan sana kulkea julistuksesi kautta eteenpäin.
- Kiitos.
Suomennos: Anna-Kaisa Penttinen