o 1.1
PIIBLIKOHVIK
Tere tulemast taas Piiblikohvikusse!
Täna räägime kõigile kristlastele olulisest teemast - misjonitööst.
See oli Jeesuse viimane testament meile -
Ta rõhutas kõigis evangeeliumides misjonitööd.
Mul on külas misjoniekspert Norrast, Espen Ottosen.
- Tere tulemast saatesse! - Aitäh.
- Oled teoloog ja ühe lehe peatoimetaja organisatsioonis,
mis on minu arusaamise järgi Norra suurim misjoniorganisatsioon -
Misjonssambandet.
- Vastab tõele.
Meil töötab ligi 150 täiskasvanud misjonäri.
- Oled ka ise misjonitööd teinud.
- Jah. Olin kolm aastat naise ja kolme lapsega Peruus.
Kogusin seal kogemusi praktilisest misjonitööst.
- Misjonssambandeti infojuhina oled ka palju reisinud.
Räägi, millistes maades oled viimase aasta jooksul käinud?
- Aasta tagasi olin esimest korda Hiinas.
See oli äärmiselt põnev.
Külastasin mitmeid paiku Hiinas.
Keegi ütles, et kust tahes sa Hiinas ka kristlast ei otsiks,
neil on alati kuskil kohtumine.
See oli ka minu kogemus.
Kohtasin misjonäre, kes hoidsid madalat profiili
ja olid väga ettevaatlikud.
Neil oli tagakiusatud Hiina sõpru, kellele osutati vastupanu.
Olin ka piirkonnas Hiinas, kus oli suur jumalateenistus,
kuhu võis norralasena minna.
Seal oli 1000 inimest.
See oli üks viiest jumalateenistusest tol päeval.
- 1,3 miljardit hiinlast vajavad rohkem jumalateenistusi.
- Seda on palju jah.
Olen olnud Etioopias, Keenias, Tansaanias ja Somaalias.
Lisaks olen teinud misjonitööd Lõuna-Ameerikas, mida hästi tunnen.
Olen käinud ka Jaapanis ja Indoneesias. Paljudes maades.
- Kuna oled nii palju reisinud, mõistan, et misjonitöö
on sulle väga südamelähedane ja kristlasena sinu jaoks oluline.
Räägi, kas oleme misjonitöös edukad olnud või läbi kukkunud?
- Näen seda nii, et misjonitöö on toiminud.
Seal, kus meil oli misjonäre 50 aasta eest,
ei ole enam misjonäre.
Need on asendunud kohalike kirikute ja pastoritega.
Kogudus on kasvanud mitmel erineval moel.
- Too selle kohta mõni näide. - Hea meelega.
Alustasime Etioopias misjonitööd 1948. aastal.
Veidi hiljem tekkisid Etioopias Mekane Yesus kirik
ja luteri kirik.
Kirik on nüüd juba 51-aastane.
Nüüd kuulub sinna üle 5 miljoni inimese.
See algas täiesti nullist.
Oleme jätkanud Etioopias misjonitööd piirkondades,
kus seda kõige enam vajatakse.
Ehk seal, kus on kõige vähem kristlasi ja suuri kirikuid
ja mitte eriti palju evangeliste.
Lisaks teeme ka õpetustööd.
Minu meelest on ka Mongoolia lugu väga põnev.
Meie esimesed misjonärid läksid Mongooliasse 1989. a.
20 aasta pärast rääkisid misjonärid,
et tundsid seal 5 kristlast.
Võib-olla nelja, nad ei olnud päris kindlad.
Mongoolia oli olnud misjonitööle täiesti suletud.
Asudes NSVL'i ja Hiina vahel, oli see kommunistlik riik
ja misjonile otsekui hermeetiliselt suletud.
Kui riik iseseisvus, saatsime sinna misjonäre.
Paljud misjonärid olid ka lõuna-korealased.
Täna, 20 aastat hiljem, on Mongoolias 50 000 kristlast.
Mongoolias korraldatakse kord aastas ühine evangeelne kampaania.
See toimub jalgpallistaadionil,
kuhu saabub igal õhtul tuhandeid inimesi.
See tähendab, et misjonitöö on toiminud ja vilja kandnud.
20 aastat hiljem kolisime Mongoolia pealinnast
Ulan Batorist ära, kuna seal on nüüd palju
iseseisvat kristlikku tööd.
Meie misjonärid asuvad nüüd kahetunnise lennureisi kaugusel
teises maakonnas, kus misjonitööd rohkem vajatakse.
- Misjonitöö on niisiis korda läinud?
- Jah. See on olnud edukas paljudes kohtades.
Töö on olnud aeglane, kuid evangeelium edeneb.
Toon veel ühe näite Piibli tõlkimisest.
20-30 aasta eest avaldati Piibel igal aastal
keskmiselt ühes-kahes uues keeles.
Viimastel aastatel ilmub Piibel igal aastal 20 uues keeles.
See tähendab, et osa meie ülesandeist on lõpule viidud.
Kui Piibel tõlgitakse uude keelde,
jõutakse uute inimgruppideni.
- Oleme seega edasi liikunud.
Kuid mis on suurimad allesjäänud väljakutsed?
- Need on väga suured.
Alles on veel ca 2 miljardit inimest, kellel pole olnud reaalset võimalust
kuulda evangeeliumi Jeesusest Kristusest.
Minu meelest on meie suurim väljakutse
viia kristlik sõnum nende inimesteni.
- Saan aru, et Misjonssambandeti strateegiaks on mitte minna sinna,
kus kasvav kristlik rahvuskirik on juba olemas,
vaid pigem sinna, kus pole veel midagi.
- Jah. Kuid teeme meeleldi koostööd rahvuskirikutega.
Töötame näiteks Etioopia kirikuga,
et aidata alustada tööd sellises Etioopia piirkonnas,
kus on vähe misjonäre.
Arvan, et misjonitöös peab jõudma pidevalt uute inimesteni.
Tahame oma ülesannet lõpule viia.
Arvame, et kui on olemas kirik ja koolitatud pastor,
läheb töö käima ja võime jätkata uutes kohtades.
- Kui hakkame seda nn suurt kooki ehk allesjäänud väljakutset jagama,
siis suure osa sellest moodustab moslemimaailm.
- Jah. Meie aja misjoni suurim väljakutse on jõuda inimesteni,
kelleni on võimatu jõuda tavalise misjonitööga.
Mõningatesse riikidesse on misjonäride saatmine illegaalne.
Ma ei saa minna Saudi-Araabiasse.
Ma ei saa öelda, et siin on vähe kristlasi
ja palju moslemeid, nii et tulen siia evangeliseerima
ja kirikut rajama. See on keelatud.
Sama kehtib paljudes teistes moslemiriikides.
See on keelatud ja ka ohtlik
religioossete ja poliitiliste seaduste tõttu.
Seetõttu peab tänapäeva misjonile lähenema loovalt.
Tuleb kasutada uusi lähenemisviise.
Tuleb saata selliseid misjonäre,
kelle pass ei ütle, mis asja nad ajavad.
Neil peab olema selline koolitus ja amet,
mis sellistes riikides uksed avab.
- Kas see tähendab, et nad peaksid olema midagi muud
kui teoloogid ja pastorid?
- Neil peab meie puhul olema lisaks ka mingi muu haridus.
Meil on Hiinas misjonäre, kes on insenerid.
Tunnen üht misjonäri Hiinas, kes oli 10 aastat keeletudeng.
Võib muidugi küsida, kas hiina keel siis selgeks ei saa.
Ta õppis hiina keelt ja õpib nüüd teist keelt.
Ta on hiina ülikoolis, kus on lihtne kontakte luua
ja Jeesusest tunnistada.
Ülikoolides on võrgustikud ja võimaluste uksed on avatud.
Seal võib olla vahetusüliõpilasena ja pidada Piiblitunde.
Meil on moslemipiirkondades tervishoiutöötajaid.
Neile pole antud misjonäripassi,
vaid nad on arstid ja õed.
Nad töötavad haiglates ja kliinikutes,
kuid teevad seda nii armastuse osutamiseks
kui ka oma usu tunnistamiseks.
- 99 % kristlastest ei ole teoloogid.
Mis on sinu sõnum neile misjonäridele,
kes ei ole teoloogid?
- Minu sõnum on, et Jumal võib kasutada kõiki inimesi
sõltumata koolitusest ja taustast.
Meie misjoniorganisatsiooni peasekretär tõmbab joone järgmiselt:
Võime kasutada misjoniühenduses igasuguseid inimesi,
välja arvatud baarimehi, kes pakuvad pubides õlut.
Peale nende võime kasutada kõiki: insenere, arste, õdesid
ja inglise keele õpetajaid.
Võime kasutada väga erinevaid inimesi.
Kuid neil peab olema kutsumus kasutada oma elu
Jumala teenimiseks ja Jeesusest tunnistamiseks,
nii oma töökohas kui kuskil maailma kolkas,
kus peab kasutama aega sõprussuhete ehitamiseks.
Minu meelest võib sama teha ka Soomes elades.
Loodan, et ka Soome kristlastest insenerid, medõed
ja õpetajad arvavad, et nende suur kutsumus on
jagada oma kolleegidele ja naabritele evangeeliumi Jeesusest.
- Mis puutub väljakutsetesse, siis tean, et Misjonssambandeti
misjonärid töötavad väga rasketes tingimustes
ja kogevad oma usu tõttu isegi tagakiusamist.
Kas usud, et see kasvab?
- Jah. See on selle tulemus, et sirutume piirkondadesse,
kus ei ole üldse kirikuid ega misjonitööd.
Nendes kohtades on misjonitöö kõige raskem.
See võib olla raske poliitiliselt või usuliselt,
eelkõige islami tõttu.
See võib olla raske kliima- või geograafiliste tingimuste tõttu.
Meie misjonäre elab üle 40-kraadises palavuses.
Võib-olla see sobib saunaga harjunud soomlastele,
meile on see aga suur väljakutse.
Meie misjonäre elab tõelises maapiirkonnas.
Nad reisivad, et osta süüa kuueks nädalaks,
kuna maal ei ole poode ega midagi.
Nii et väljakutsed on suured, suurim neist on muidugi tagakius.
Misjonäridele see väljakutse ei ole alati nii suur.
Nad võivad naasta Norrasse,
või nad lihtsalt saadetakse maalt välja.
Probleem on selles, et nad võivad ohustada
nende maade kristlasi.
Seetõttu on meil kõrge julgeolekuteadlikkus
ja hoiame oma misjonitöös madalat profiili kohtades,
kus see põhjustab tagakiusu ja suuri raskusi kristlastele.
- Väljakutsed on seega suured.
Oleme edenenud hästi ja meil on põhjust rõõmustada.
Naastes misjonireisidelt Norrasse, kas oled täheldanud
suurenenud huvi misjonitöö vastu Norra kristlaste seas?
Kas suudame vastata sellele väljakutsele?
Kas leidub piisavalt tegutsemisvalmis töötegijaid?
- Ei, ma ei usu.
On teada, et Norras on täna vähem misjonäre kui varemalt.
Kui alustasin 20 aasta eest misjonitööd,
mäletan, et olin uhke, kuna statistika järgi oli Norras
kõige rohkem misjonäre maailmas maa elanike arvu kohta.
Neid oli vist 2000.
Ja Norras elab enam-vähem sama palju inimesi kui Soomes.
Tänapäeval ei ole Norra enam pingerivi tipus.
Kõige rohkem misjonäre maa elanikkonna kohta
on tänapäeval Lõuna-Koreas.
Maailmas tegutseb ligi 17 000 Lõuna-Korea misjonäri.
Minu meelest on see ime ja võime selle üle rõõmustada.
Rahvusvahelisel tasandil on misjonäre rohkem kui kunagi varem.
Põhjamaades, näiteks Norras, on misjonitöö suhtes suur vastupanu.
Paljude meelest on Jeesuse Kristuse nägemine maailma ainsa lootuse
ja ainsa päästjana upsakas enesepettus.
Seepärast nad ei taha misjonitööd.
Just seetõttu tahan julgustada misjonitööle;
nägema seda, et Jeesus on ainus päästja
ja ainus tee Jumala juurde, mistõttu peame misjonitööd tegema.
- Seoses sellega tahan küsida:
Kas võime usaldada selles asjas Piiblit?
- Jah võime.
Jeesus ütleb oma misjonikäsus Matteuse evangeeliumi 28. peatükis:
Minge ja tehke jüngriteks kõik rahvad.
Need sõnad kehtivad siiamaani.
Tähtis on ka tähele panna, et misjonitöös ei ole küsimus
manipuleerimisest või sundimisest.
Rahvusvaheline misjoniliikumine nimetab inimesi,
kes pole kunagi kuulnud kristlikku sõnumit,
terminiga "no choice people".
See on mõiste, millega ma nõustun.
"No choice people" tähendab inimesi,
kes pole saanud teha valikut.
Minu meelest on misjonitöö mõte anda inimestele võimalus
valida Jeesus.
Pean respekteerima seda, kui keegi ütleb, et ei taha uskuda.
Seda peab austama nii Norras, Soomes kui Etioopias.
Kuid Piiblit ja Jeesuse Sõna usaldava kristlasena
tahan anda inimestele võimaluse uskuda Jeesusesse.
- Eri maades reisides oled näinud,
mida kristlus on saavutanud.
Oled näinud koguduste sündimist.
Kuidas kommenteerid, kui öeldakse,
et kristlus hävitab põlisasukate kultuuri.
Tuleme väljastpoolt ja toome kaasa omad asjad, muusika ja muu;
toome kristliku subkultuuri ja hävitame kohaliku kultuuri.
Nii tekitavat me misjonitööga kahju.
- Sellele võib paljugi vastata.
Muidugi teevad misjonärid vigu.
On näiteid misjonitööst, mis ei ole arvestanud piisavalt
põliskultuuriga.
Kuna eelnevalt usuti pigem oma kultuuri,
toodi seda kaasa liiga palju.
See on väljakutse igale kristlasele.
Kui edastame oma usku, peame töötama nii,
et kommunikeerime Jeesusest rääkides Tema sõnumist
mitte oma kultuurist.
Olen oma reisidel ja külaskäikudel täheldanud,
et suur osa kristlusest mugandub jõuliselt
misjoniriikide põliskultuuriga.
Kuuldud muusika ja jutlused ei sisalda peaaegu üldse
norra mõjusid.
Usun, et on võimalik lasta inimestel kohata Jeesust Kristust,
ilma et nende kultuur ja selle head osad hävineksid.
Samuti usun, et kõikides kultuurides,
nii norra kui soomegi kultuuris, on antikristlikke elemente.
Neid tuleb vältida.
- Too palun mõni näide sellest.
- Minu meelest on materialism Norras ja Soomes
väga sügavalt antirkistlik.
Jeesuse sõnul ei saa me teenida nii Jumalat kui mammonat.
Oma misjonitöö sihtriikides näeme ebajumalate teenimist.
Lisaks leidub naiste- või inimvaenulikke põliskombeid.
Misjonär ei saa pidada midagi vastavat kohates
seda üksnes kultuuri elemendiks.
Peame väljendama kristlust ja selle väärtusi selgesõnaliselt.
Kuid peame austama ka inimesi,
kes ei taha kristlusega mingit pistmist teha.
- Kristlusel on alati olnud selline tähendus.
Minu arusaamist mööda oli juba algkoguduse ajal
hirmus komme jätta lapsi tänavale surema.
Laps oli kas soovimatu või neid oli liiga palju.
Laps võidi maha jätta, et mõni loom selle kaasa viiks,
kuid lapsi viidi ka prostituutideks.
Kristlased hakkasid nende laste eest hoolt kandma
ja selle kultuuri vastu võitlema, kuni see ära keelati.
See keelustati Vana Testamendi, judaismi ja kristluse põhjal.
Veel tänagi avaldab kristlus head mõju.
- Õnneks on hästi palju näiteid kristluse positiivsest mõjust
ühiskonnale.
Maailmas on näiteks palju selliseid kultuure,
mis on väga fatalistlikud.
Seal usutakse, et asjad lihtsalt sünnivad.
Sellel, mida inimene teeb ja mille eest ta enda ümber hoolitseb,
ei ole mingit tähtsust.
Sellistes kultuurides ei toimu kuigi suurt arengut.
Nad muutuvad apaatseteks.
On palju näiteid kristluse leviku kohta sellistesse kultuuridesse.
Selle abil on inimesed mõistnud, et nad on loodud Jumala sarnaseks
ja mõeldud teenima oma ligimesi ja Jumalat -
ehitama ja looma.
Siis hakkab ühiskond majanduslikult arenema,
mis on positiivne.
- Kristlusel on niisiis teatud positiivseid mõjusid.
Ütlesid, et misjonitöö alus on sõnum Jeesusest,
mida kõik inimesed peavad kuulma.
Miks inimene vajab Jeesust?
Miks peaks minema Hiina ja Etioopiasse Jeesusest rääkima?
- Usun, et kõigil inimestel on sisimas sama probleem.
Nii norrakate, ameeriklaste, soomlaste, etiooplaste
ja mongoollaste probleem on see, et oleme patused.
Probleemiks on Püha Jumala kohtamine,
kui Ta naaseb kohtupäeval.
Kõigil inimestel on võimalik sellest kohtumisest
auga välja tulla.
Piibel ütleb, et on pääsetee: Jeesuse nimi.
Jeesus on kandnud meie patud, Ta on võitnud surma väe.
Ta on ainus, kellele võib loota.
Paljud Piibli kirjakohad ütlevad väga selgelt,
et Jeesus on ainus tee pääste juurde.
Ta on ise öelnud: "Mina olen tee, tõde ja elu;
keegi ei pääse Isa juurde muidu kui minu kaudu."
Nii võimegi teele asuda.
Kuid me ei pea ainult kuulutama.
Kristlastena oleme kohustatud ja meil on vastutus
osutada kõigi inimeste suhtes kristlikku armastust.
Sellelegi peab ruumi tegema.
- Aitäh, Espen Ottosen.
Jumala õnnistust ja kaitset sinu misjonireisidele!
Lisagu Ta teile misjonitöötajaid ja õnnistagu teie tööd!
- Aitäh. - Aitäh.
Aitäh teile, head vaatajad, et olite meiega Piiblikohvikus.
Tänases külalises võis näha innustust misjonitöö suhtes,
mis on meie igaühe koht.
Sa ei pea olema selleks teoloog.
Suurem osa tänapäeva misjonäre ei ole teoloogid,
vaid misjonipõllul vajatakse meid kõiki.
Sinulgi on selles oma koht - kas läkitatuna või läkitajana.
Jumal õnnistagu sind!
Kohtumiseni taas nädala pärast Piiblikohvikus!
Soome keelest tõlkinud: Monika Jaaguri