Piiblikohvik
Tere tulemast taas Piiblikohvikusse!
Minu tänaseks külaliseks on Pasi Turunen.
- Tere tulemast!
- Taas kord! Minu siinolek hakkab halvaks harjumuseks kujunema.
- Sa oled üks meie nõutumaid külalisi.
Sinuga tehtud saadetele saame alati head tagasisidet.
Oled teoloog ja toimetaja, sul on raadios oma saade
ja kirjutad ka raamatuid.
Räägime homoseksuaalsusest, millest oled raamatu kirjutanud,
kuid teise nurga alt -
millised sellega seotud müüdid on meedias liikvel?
Meediast rääkides, tutvusin äsja uue uurimusega,
mille väitel meedia mõju inimeste, ja eelkõige noorte mõtlemisele,
on tugevalt kasvanud.
Seetõttu on tähtis õppida meediasse kriitiliselt suhtuma.
- Jah. Olen töötanud 20 aastat meedia valdkonnas
ning näinud selle arengut ka seestpoolt.
Veel kümmekond aastat tagasi räägiti MTV-põlvkonnast.
Inimesi mõjutatakse rohkem meedia kiire tempoga,
selle sisu on õõnsam, kuid tundemõju kasvab.
Homoseksuaalsuse müütidest rääkides, olen täheldanud avalikes aruteludes
nii ajalehtedes, televisioonis kui internetis,
et liigub palju lihtsustavaid lööklauseargumente.
Inimesed ei jaksa praegusel ajal ehk asju läbi mõelda
ja oleks oluline näha lööklausete taga seisvat reaalsust.
- Käsitleme mõningaid neist müütidest.
Ühe väitel on Piiblis selle suhtes vaid mõni tõrjuv kirjakoht.
- Põhimõtteliselt küll. Neid on siiski rohkem.
Ka pühast õhtusöömaajast rääkides,
kui ei käsitleta iga evangeeliumi kirjakohta eraldi,
räägib sellest peamiselt Pauluse kiri Korintlastele.
Väidete arv ei ole alati määrav.
See taandub loomisele - Jumal lõi inimese meheks ja naiseks.
Kõik homoseksuaalsuse vastased kirjakohad viitavad sellele.
Ka Paulus viitab loomisele. Mainimiste määr ei ole määrav.
Alati, kui Piibel räägib positiivselt inimese seksuaalsusest,
asetatakse see eranditult, järjekindlalt ja absoluutselt
mehe ja naise vahelisse abiellu.
Ja alati, kui Piibel käsitleb homoseksuaalset käitumist,
eitatakse seda iga kord eranditult, järjekindlalt ja absoluutselt.
Need kaks asja tuleb meeles pidada.
Ei piisa vaid viitamisest vähestele kirjakohtadele.
Ja neid on siiski märkimisväärne hulk.
- Kui kristlane tahab rajada oma mõtlemise Piiblile,
ei ole tal mingit valikuvõimalust?
- Ei. Tuleb vaadata, mida Piibel räägib homoseksuaalsusest
ja üldse seksuaalsuse kohta.
Jumala Sõna asetab seksuaalsuse positiivses mõttes alati
mehe ja naise vahelisse abiellu.
Sellel pole Piiblis mingeid erandeid.
Seda öeldakse nii valjuhäälselt, et peame seda mõistma.
- See on ka üldine Piibli tõlgendamise printsiip:
mitte lugeda, mitu korda Piiblis midagi öeldakse.
Mõningaid äärmiselt tähtsaid asju mainitakse vaid paar korda.
- See taandub ka mehe ja naise käsitlusele,
nii nagu Jumal nad oma näo järele on loonud.
See ei ole seotud aja jooksul praktikas tekkinud kommetega,
vaid kuulub Jumala algse loomiskorra juurde.
- Kommenteeri palun Soome Luteri Kiriku otsust
palvehetke kohta paarisuhtesse registreerunute eest,
mis tehti lihtsa enamusega - 50 protsenti poolthääli.
Samas ütleb Kirikuseadus, et õpetust puudutava küsimuse puhul
peaks poolthääli olema kolm neljandikku.
Omapärane, et seda ignoreeriti küsimuses,
mis käsitles kiriku alusõpetust.
- Tsiteeriksin Müncheni Ülikooli praegu pensionil olevat professorit
Soomeski hinnatud luteri teoloogi Wolfhart Pannenbergi,
kelle väitel käsitleb homoseksuaalsuse küsimus
otseselt inimsuse teemat ja Piibli käsitlust,
et kirik, mis otsustab õnnistada homosuhteid,
lakkab olemast usupuhastust järgiv luteri kirik.
Seda ütles Euroopa austatuim luteri teoloog.
Tema arusaamise järgi on tegemist inimsuse tuumaga
ja Piibli seisukohaga sellesse.
- Teine lööklause on veelgi võimsam:
Jeesus ei mõistnud kunagi homosid hukka.
Miks te kristlased nii hukkamõistvad olete?
- Jeesus rääkis jah armastusest.
On ebakindel toetuda vaid sellele, mida Jeesus hukka ei mõistnud.
Nii võiks tuua esile paljutki, mida Jeesus hukka ei mõistnud -
Ta ei öelnud midagi homofoobia kohta,
Ta ei mõistnud hukka narkootikumide kasutamist,
koolist poppi tegemist ja muid selliseid ilminguid.
Ei piisa sellest, mida Jeesus ei öelnud.
Jeesus kinnitas Matteuse 19. peatükis Jumala loomiskorra:
Ta küsis neilt abielulahutusest rääkides,
kas te pole lugenud.
Ta kinnitab Jumala algset korda - Jumal lõi inimese meheks ja naiseks
ning seetõttu jätab mees oma ema ja isa
ning hoiab oma naise poole ja need kaks on kui üks liha.
Selle kohta ütleb Piibel, et mida Jumal on kokku liitnud,
ärgu inimene lahutagu.
Sellel põhinebki nn heteronormatiiv.
Neile, kes propageerivad sooneutraalset abielu,
kõlab see kohutavalt.
Jumala loomiskord rajaneb heteroseksuaalsel looduskorral.
- Teisisõnu, kui nõuame Jeesuse õpetust,
ei nõua me Jeesuse tsitaate.
- Ei. Sellest ei piisa.
Pealegi on meil Jeesuse tsitaate, kus Ta kinnitab
Jumala eesmärki abielule.
Tekib küsimus, et kui tahame järgida Jeesust,
on meil Jeesuselt Sõna -
Jumal on asetanud abielu mehe ja naise vahele.
Sellest väljaspool toimuvad asjad ei ole Jumala tahe
seksuaalsuse suhtes. See kehtib ka heteroseksuaalse,
mitte ainult homoseksuaalse käitumise suhtes.
- Apostel Paulus, kes kirjutas suurema osa Uuest Testamendist,
räägib sellest otse mitmeid kordi.
Tema kohta öldakse, et Paulus mõistis hukka vaid kiimalusel,
mitte armastusel rajaneva homosuhte.
- See on huvitav loosung,
mida kuuleb üllatavalt väga kõrgetelt tasanditelt,
mis paljastab mõnes mõttes teatud teadmatust.
Mõttel sellest, nagu oleks Paulus mõistnud hukka
vaid teatud kiimaluse, ärakasutamise ja allutamise,
on omad juured, mis viivad 1980. aastaisse,
kui Yale'i Ülikooli ajalooprofessor John Boswell
selle argumendi populaarseks muutis.
Ta ei olnud teoloog, vaid ajaloolane,
ning tõlgitses näiteks Soodoma ja Gomorra juhtumit
kui oskamatust osutada külalislahkust.
Jumal lasi neile tuld kaela sadada, kuna nad ei osanud kohvi pakkuda!
Paulusest rääkides on Pittsburgi Teoloogilise Seminari
Uue Testamendi abiprofessor Robert Gagne
kirjutanud neis küsimustes põhjapaneva teose.
Ta on eksegeet ja valdab hermeneutilisi küsimusi,
ehk, mida Piibel räägib ja kuidas seda tõlgendada.
Gagne osutas, et kui võrrelda Pauluse teksti kirjas Roomlastele
loomislooga, peegeldab Pauluse tekst,
mis räägib sellest, kuidas inimesed hülgasid Jumala au
ja muutsid selle neljajalgsete ja roomajate kuju sarnaseks,
otsustavates kohtades Vana Testamendi kreekakeelset tõlget.
Sealt leiab kaheksa erinevat terminoloogilist pidepunkti,
mida kohtame praktiliselt samas järjekorras.
Seal on tekstisiseseid viiteid, mis on täiesti möödapääsmatud.
See osutab vaieldamatult, et kui Paulus räägib homoseksuaalsusest,
ei räägi ta ärakasutamisest ja allutamisest, vaid sellest,
milliseks on Jumal inimesed meeste ja naistena loonud.
See taandub loomisele.
Seda on näha ühistest pidepunktidest tekstis,
mida on Pauluse Roomlaste kirja 1. peatükis arvukalt.
Seegi seik lükkab ümber üksnes kiimalustõlgenduse vastu,
nagu oleks Paulus öelnud seda kuidagi teisiti,
kui ta oleks rääkinud armastusel põhinevast homoseksist.
See kummutatakse ka Pauluse kõnes naistevahelisest homoseksuaalsusest,
millega antiikajal ei seostatud ärakasutamise elementi.
Roomlaste 1. peatükk viitab kõigiti sellele,
et Paulus ei räägi ega lükka ümber
üksnes ärakasutamisel põhinevat homoseksuaalsust,
vaid peab igasugust homoseksuaalset käitumist loomiskorra vastaseks.
Ka homoseksuaalsed uurijad ise, näiteks Louis Crompton,
kes on kirjutanud paksu teose "Homoseksuaalsus ja tsivilisatsioon",
või naisteoloog ja lesbiline Bernadette Brooten,
kes samuti kommenteerib Roomlaste kirja,
on seda meelt, et heatahtlik tõlgendus,
nagu oleks Paulus mõistnud hukka vaid ärakasutamisega seotud
homoseksuaalse käitumise, ei kannata kriitilist kontrolli.
Seetõttu on üllatav, kui tihti seda kohtab,
kuid kahjuks ei pea see paika.
- Väidad, et Jeesuse ja Pauluse ideed põhinevad ühtemoodi loomisel.
- Jah. Kõik, mis puudutab Jumala tahte kohast abielu
ja seksuaalsust, põhineb loomiskorral.
- Siirdume järgmise müüdi juurde:
teame sellest tänapäeval rohkem kui vanasti.
- Seda kuuldes tekib mul alati küsimus,
mida siis rohkem teatakse?
Kui netiblogides või ajalehtedes väidetakse, et teame rohkem,
siis mis see 'rohkem' on?
Tihti väidetakse uurimuste põhjal, et teadus on osutanud
homoseksualismi sünnipäraseks. Seegi on omaette müüt.
Hetkel pole olemas teaduslikku uurimust,
mis tõestaks, et homoseksuaalsus on geneetiliselt ettemääratud,
nii et inimesed sünnivad homodena.
Tänapäeva uurimuste valguses põhineb homoseksuaalne kalduvus sellel,
et inimene tunneb huvi oma sugupoole vastu.
Seda mõjutavad erinevad faktorid, osad neist bioloogilised.
Meie kõigi käitumises on bioloogial suurem või väiksem roll.
Pikkadest poistest saavad kergemini korvpallurid,
see on loomulik.
Mõjutavad ka lapsepõlvekogemused.
Homoseksuaalne orientatsioon ei ole lihtsalt ise valitud otsus,
kuid ta pole ka sünnipärane. Selle kohta pole tõendeid.
Erinevad aastate jooksul algupära otsinud uurimused
geneetika, ajude, kaksikute vallas, on üksteise järel ümber lükatud.
Ühendusliikumise teoses "Patt või õnnistus"
kummutab neuroloogiadotsent Markku Hyyppä kõik algupärauurimused
ja väidab, et pole leitud ühtki bioloogilisust seletavat põhjust.
Riigiteaduste doktori Olli Stålströmi väitekiri
"Homoseksuaalsuse haigussildi lõpp" kummutab samuti algupärauurimused.
Meil ei ole tänapäeval avastatud bioloogilist tõestust,
nagu oleks homoseksuaalsus sünnipärane,
nagu polnud ka Pauluse päevil.
Ka Pauluse päevil osati spekuleerida sünnipärasus-argumentidega.
Räägiti sellest, miks mõned homoseksuaalsusele kalduvad isikud
näivad huvituvat omast sugupoolest juba sünnist saati.
Mõeldi, et sellel on mingi mütoloogiline seletus:
jumalad on loonud nad nii või on seemnevedelikud segi läinud,
ja muud sellised bioloogial rajanevad arutlused.
Tänapäeval pole rohkem teadmisi, kui siis,
välja arvatud mikroskoobi olemasolu, millega võime ajusid uurida.
Selles suhtes ei tea me rohkem kui Pauluse päevil.
Samas, Pauluse aegadel ja antiikajal räägitakse Platoni tekstides
võrdõiguslikul armastusel ja austusel rajanevaist homosuhteist.
Antiikajast pärineb anumaid, millel kuvatakse täiskasvanud homo mehi,
kes vaatavad teineteist armastavalt silma.
Nad on habemes täiskasvanud mehed, mitte siledapõsksed,
kellest üks oleks mees ja teine noor poiss.
Ateena turul seisid Pauluse päevil kahe legendaarse kreeka sõjasangari,
Harmodiuse ja Aristogeitoni kujud,
mis esindasid teineteist austavate homoseksuaalsete meeste armastust.
Mõte, nagu teaksime meie tänapäeval rohkem,
või et Paulus ei teadnud armastusel põhinevaist homosuhteist,
ei pea lihtsalt paika.
- Seega mitmekesine käsitlus homoseksuaalsusest
oli juba tol ajal olemas? - Jah.
- Ja Paulus lükkab nad ümber vaid loomisele toetudes.
- Täpselt. Muu ei olnud Pauluse jaoks oluline.
Seda möönavad ka Louis Crompton ja Bernadette Brooten.
Pauluse jaoks polnud oluline, kas homoseksuaalid võisid väita,
et nad austavad ja hoolivad teineteisest.
Seda ilmingut tunti.
- Järgmine argument ei puuduta enam Piiblit,
vaid kiriku ajalugu:
kirik on varemgi homopaare õnnistanud.
- Ka see on müüt. See ei pea paika.
Mainitsin Yale'i Ülikooli tunnustatud ajaloolast Boswelli,
kes oli homoseksuaal ja suri 1994. aastal AIDS-i.
Lisaks sellele, et ta populariseeris mõtet
kiimalusel põhineva homoseksuaalsuse hukkamõistmisest,
avaldati temalt 1994. aastal ka raamat,
kus ta väitis end olevat leidnud vanu Bütsantsi liturgilisi tekste,
kust ilmneb, et kirikus õnnistati samasoolisi paare.
Ta ei väida, et tegu oleks abiellu õnnistamisega,
kuid argumenteerib selles suunas, nii et lugeja mõistab,
et see on piisavalt lähedal tänapäeva ilmingule.
Teemat tundvad inimesed on selle teesi kummutanud.
Mainin neist kahte: üks neist on Põhja- ja Lõuna-Ameerika
Kreeka Ortodoksi Kiriku kanoonilise seaduse asjatundja
Patrick Viscuso, kes kirjutas Boswelli raamatu arvustuse.
Ta on spetsialiseerunud Bütsantsi abieluseadustele
ja Boswell tsiteerib teda oma raamatus kolm korda.
Viscuso sõnul ei pea Boswelli väide kriitilise uurimise all vastu.
Boswelli mainitud tekste tuntakse nii Lääne kui Ida kirikus
veidi erinevate nimede all: "Vennaks tegemise riitus"
ehk 'adelfopoyesis', milles pole midagi seksuaalset.
Vastupidi, seda välditakse.
Teine otsustav tegur on Viscuso sõnul see,
et kui Bütsantsi ajal sõlmiti abielu, oli see mitme-etapiline protsess,
kus osalesid sugulased ja pered.
Esiteks oli kihlus ja sellele järgnesid muud etapid.
Laulatuseski oli erinevaid etappe nagu tänapäeval Õigeusu kirikus:
kroonimine ja muud sellist.
Adelfopoyesise riitus teostati kahe samast soost inimese vahel,
kuid tegemist ei olnud homoseksuaalsusega.
Nad võisid olla ühes majapidamises elavad vennad või head sõbrad,
kellel oli hea vaimne side.
Kirik võis neid õnnistada ühise majapidamise kohustustesse.
Kuid 'adelfopoyesist' käsitlevad tekstid ei esine kunagi
abiellu laulatamise kontekstis. Need on kaks ise asja.
Vennastumise riituses sünnib vaimne ühendus
nagu ristimises ristivanema ja ristitava vahel.
'Adelfopoyesise' puhul on tegu vaimse ühendusega.
Teisena kummutab selle teesi Ameerika Katoliikliku Ülikooli
kiriku ajaloo professor Robin Darling Young,
kes väidab Boswelli katset oma artiklis ebaõnnestunuks.
Tema sõnul püüab Boswell ajalugu oma homoseksuaalse platvormi jaoks
ümber kirjutada.
Võtsin Robin D. Young'iga ühendust, et teda intervjueerida.
Ta ütles, et ei anna intervjuusid.
Ta ei ole vastu samasooliste abieludele,
vaid halvale ajaloo kirjeldamisele.
See e-mail on mul siiani alles.
Antud teemat tundvad ajaloolased on kindlalt ümber lükanud mõtte,
nagu oleks kirik oma ajaloo jooksul
kunagi samasoolisi abielusid sõlminud.
Vabandan oma ülevoolava jutu eest.
- Olemegi siin selleks, et korrigeerida meedias esitatud müüte.
See oli üks neist.
Esineb ka keelekasutust ja retoorikat,
mille väitel ei tõuse armastamisest mingit kahju.
Inimene peab ju saama abielluda kellega tahab,
see olevat inimõigusküsimus.
Inimene peab saama abielluda ilma diskrimineeriva seadusandluseta.
Mida vastad sellistele argumentidele?
- Mul ei ole midagi armastuse vastu, kuid mõistame kõik,
et me ei saa teha mida tahes viidates armastusele.
Soomegi seadus väidab, et abielluda võib kellega tahes,
keda armastatakse, eeldades, et täidetakse seadust.
Seadus kohtleb kõiki võrdselt.
Toon näite Piiblist, mis sobib ka tänapäeva.
1. Korintlaste kirjas räägib Paulus mehest,
kes elab suhtes oma emaga ning Paulus nuhtleb kogudust,
miks seda aktsepteeritakse.
Selle asemel, et kurvastuda, on kirik uhkeks läinud
ja sellise teo tegija oleks tulnud kirikust välja heita.
Kui viidata Roomlaste kirjas käsitletud teemale,
oleks veider mõelda, et Paulus oleks muutnud oma seisukohta
armastusel põhinevate homosuhete osas,
kui ta oleks neid tundnud.
Teame, et ta tundis neid ja ometi kirjutas, mida kirjutas.
Raske on mõelda, et Paulus oleks muutnud oma seisukohta
selle täiskasvanud poja ja ta ema suhtes,
kui keegi oleks talle meenutanud, et nad armastavad teineteist.
Armastus ei olnud otsustav tegur.
Teame, et kuigi armastus on tähtis, seda tuleb hinnata, on valdkondi,
kus armastuse erotiseerumine ja seksualiseerumine ületab piirid,
kus armastus ei saa olla põhjenduseks.
Näiteks õdede-vendade vahel, lähisugulaste vahel.
Intsesti puhul on alati tegu ka ärakasutamisega,
ükskõik kui palju ka armastusele ei viidataks.
Armastus iseenesest on tähtis ja hea,
kuid sellest ei piisa seksuaal-eetilise seisukoha põhjendamiseks.
- Teeme lõppkokkuvõtte.
Kui kristlased ja kirik on alati abielu toetanud,
ei ole see johtunud ega johtu tänagi diskrimineerimisest,
vaid alati peab määratlema, mida abielu all mõeldakse,
ja see ei saa olla täiesti avatud.
Määratletuna on see olnud väärtusvalik,
mis on johtunud ka loomulikust bioloogilisest faktist,
et soo jätkamiseks vajatakse meest ja naist.
Need on positiivsed põhjendused, mitte vastupidi.
- Jah. Kui lähtuda kristlikust argumentatsioonist,
siis Jumala ilmutus Piibel ja looduses nähtav
toetavad teineteist üksitimõistetavalt.
Seetõttu on põhjendatud sellest kinni pidada,
kuna see toetab inimühiskonda, soojätkamist ja muud.
Seegi taandub Jumala loomiskorrale.
- Kindluse mõttes, kuna elame ajal,
kus levivad need müüdid ja arutelu on vahel pingeline,
peame möönma, et me ei propageeri negatiivset suhtumist
homoseksuaalsetesse kaasinimestesse ega diskrimineerimist.
Tahame seda teemat vaid asjalikult arutada.
- Sõnumis, et abielu peaks säilitama mehe ja naise vahelisena,
ei ole midagi vihameelset.
Siin ei ole tegu inimväärikusega, vaid elu väärikusega.
Igaüks meist peab argielus nii suuremais kui väiksemais asjus
tegema millelgi põhinevaid väärtusvalikuid.
Minu meelest on kasulik hoida kinni väärtustest,
mis on seni alal hoidnud mitte ainult Soome ühiskonda,
vaid kogu inimkonda.
- Õnnistatud lõpetuseks: evangeeliumi seisukohalt -
Jeesuse surm puudutab ju kõiki, kas pole?
- Muidugi. Siin ei kahelda kellegi õiguses tulla Jeesuse juurde.
Ma ei näe probleemi selles, et keegi võitleb millegiga.
Ma ei näe, et kellegi homoseksuaalne suundumus
jätaks nad evangeeliumist välja, kui nad loodavad Kristusele.
See esitab väljakutse jüngerlusele ja Jeesuse järgimisele,
kuna selline inimene seisab silmitsi tõega,
et ta ei saa teostada oma homoseksuaalset kalduvust.
Asi ei ole vaid selles, et nii ei tohi teha,
vaid Jumal on tõotanud oma Püha Vaimu inimesele appi
teda selles võitluses toetama.
- Kõigil on omad võitlused, ka heteroseksuaalidel.
- Kõigil meestel ja naistel on omad võitlused
ja need kõik ei puuduta seksuaalvaldkonda.
- Aitäh, Pasi Turunen, saates osalemast.
Aitäh teile, head vaatajad.
Mõned arvavad, et jälle sama teema,
kuid sellestki peab rääkima ja vastama väljakutsetele,
mis tänapäeval kristlikule kirikule selles valdkonnas esitatakse.
Loodetavasti oli sellest abi mõtlemise selgitamisel.
Õnnistatud nädalat.
Kohtume nädala pärast taas Piiblikohvikus!
Tõlge: Monika Jaaguri