CAFÉ BIBELN
Välkommen till Café Bibeln.
I dag talar vi om ett ämne som är väldigt aktuellt i Finland: -
invandrarna och särskilt deras praktiska och andliga behov.
Min gäst heter Vida Kessey. Välkommen!
Tack.
- Du är från Ghana i Västafrika. - Ja.
Berätta om din familj.
Jag kommer som sagt från Ghana.
Familjen är stor. Mina föräldrar har åtta barn.
Jag är näst äldst av fem pojkar och tre flickor.
Jag växte upp i ett kristet hem och vi gick till kyrkan varje söndag.
Det var liksom en kultur. Vi tyckte om att vara tillsammans -
och gå till kyrkan på söndagar.
Jag växte upp med att söndagens kyrkobesök var ett måste.
Någonstans på vägen blev din tro på Jesus även personlig, -
för du är en bekännande kristen.
Ja. Först gick jag i kyrkan för att mina föräldrar gjorde det.
Men en dag besökte en vän från församlingen oss.
Han pratade om hur det var att vara frälst.
Intressant att jag hade gått i kyrkan så länge -
men först då hörde jag talas om det.
Då insåg jag att jag behövde ge mitt liv till Kristus.
För egentligen hade jag gjort det för mina föräldrars skull.
Och vad skulle hända när de inte längre fanns?
Skulle jag behålla min tro?
Så en dag knäböjde jag i mitt rum -
och bad Kristus ta över mitt liv. Jag överlämnade mig till Honom.
Det var en vändpunkt för mig.
Som Bibeln säger: något nytt sker i våra liv när vi bekänner.
Mina föräldrar såg att jag hade förändrats.
De såg en skillnad fast jag -
fortfarande var samma flicka.
Det var nog den Helige Andes kraft. Hans nåd hade frälst mig.
Sedan flyttade du till Finland.
Var det av någon särskild anledning?
Ja, jag träffade en underbar man.
Vi träffades dagen innan han åkte till Finland.
Men jag tror att han sett mig i kyrkan -
för han brukade besöka församlingen ibland.
Hans bror var medlem i församlingen.
Så vi hade kanske träffats men inte "sett" varandra.
Innan han åkte ringde en vän som också är hans svägerska -
och bjöd hem mig till dem.
Där träffade jag honom. Han skulle resa nästa dag.
När han kommit fram började vi ringa och skriva brev.
Vi spelade också in på CD...
Nej, CD fanns inte på den tiden. Det var på kassett.
Efter två år bestämde jag mig för att åka hit till honom.
Vi gifte oss faktiskt här.
Så vi blev ihop via telefon och brev.
Det var så jag kom till Finland.
Du jobbade som bokförare i Ghana -
och nu har du studerat till socionom i Finland, bland annat.
Nu är du diakoniarbetare inom den internationella evangeliska kyrkan...
Ja. - ...här i Finland.
- Vilka speciella praktiska utmaningar ser du -
när någon kommer till ett främmande land som Finland?
Vilka stora frågor möter de först?
Den första är var man ska bo.
Sedan att hitta ett jobb.
Och tar vi Finland som exempel så är det ju ett annat språk.
I affären kan det vara svårt att hitta det du behöver.
Det är sådana praktiska saker man behöver hjälp med.
Även med att åka buss.
Finland är välorganiserat, det finns busstidtabeller -
men att tyda dem kan vara ett problem.
Det är några saker.
Jag tycker också att man bör veta något om Finlands historia.
Det kan hjälpa en att förstå det nya landet.
Hur får man all denna kunskap?
Jag var själv i Japan för några månader sedan -
och jag visste inte ens hur man betalar på bussen.
Man behöver hjälp. Man iakttar hur folk gör -
men ibland hjälper inte ens det.
Just därför borde värdlandet vara som en vän för utlänningen.
I vår församling undersökte vi hur folk får information.
Det skiljde sig åt mellan olika kontinenter.
De flesta från Amerika -
skaffar information via internet -
medan finländarna gör det via tidningen.
Heter den "Kirkko ja kaupunki" ("Kyrkan och staden")?
- Ja. - De verkar gilla att läsa.
Afrikaner och asiater pratar istället med varandra -
för att de oftast lever i en gemenskap.
Så de får information på det sättet.
Kan man vara säker på att man kommer att få hjälp?
Eller finns risken att man blir ensam?
Risken är stor att man känner sig ensam i ett nytt land.
Alla vill inte gå och be om hjälp.
De kan vara blyga -
eller rädda för att ställa dumma frågor.
Så det kan vara svårt att få hjälp.
Men jag tror att för kristna spelar församlingen -
och kristna vänner en viktig roll.
I ditt arbete som diakon, har ni något system -
för att ta emot nykomlingar -
från exempelvis ditt hemland, Ghana?
Har ni en organiserad mottagning av dem?
Ja det har vi. Till exempel i vår församling -
når vi ut till 300 medlemmar varje söndag, -
båda gudstjänsterna sammanräknade.
Vi berättar om våra program i tidningen, -
alltså vårt nyhetsbrev som kommer ut på söndagar.
Genom nyhetsbrevet får de reda på alla aktiviteter.
Det handlar om utbildningsprogram -
för invandrare där de kan lära sig språket -
eller kanske matlagningskurser, datakurser eller vad som helst.
Vi har också en mer informell diskussionsgrupp -
där man kan träffa folk från värdlandet och prata finska.
Vi har även sociala program för att skapa mötesplatser.
Jag tror man får information från olika håll.
Därför är det viktigt att ha ett nätverk.
Så när vi skapar mötesplatser underlättar det mycket.
Är det lätt eller svårt att hitta bostad?
Väldigt svårt. Bostadssökande påverkas av personens status.
Invandrare har olika status och olika skäl att flytta hit.
Om orsaken är giftermål och maken redan är här, -
då har man redan någonstans att bo.
Men skiljer man sig och flyttar ut -
innan man fått uppehållstillstånd, då blir det problem.
Då kanske personen vandrar omkring...
Vi har personer på vårt center -
som inte har någonstans att ta vägen.
Några är studenter. De kan söka studentbostad.
Men ibland är ekonomin också ett problem.
De kan dela rum eller lägenhet med en annan student
Och vi pratar ju om information...
När man flyttar till ett annat land -
kan man ha en helt felaktig bild av landet.
Man kan läsa på internet om man har tillgång till det.
Exempelvis studenter från Ghana kanske inte har tillgång till -
all information om Finland.
För de måste betala för att använda internet.
Så de kanske har mindre än en timme på sig, -
beroende på vad de har råd med.
Då kan man inte få korrekt information.
Så de kommer i tron att det är lätt att hitta bostad.
Det är där problemet ligger.
Ibland tipsar jag över nätet -
om bostadsannonser som finns där.
Ibland besöker jag organisationer -
som hjälper till med arbetstillfällen -
men de flesta av dem kräver uppehållstillstånd.
Och dessa personer har inte alltid fått tillstånd än.
Det är på gång. Så tills det är klart -
kan de få bo hos en vän.
Eller -
organisationen One Way Mission -
har också hjälpt till mycket i sådana situationer.
Man får fråga runt om någon kan ta emot en inneboende.
Hur är det med jobb då? Jag vet att det är en känslig fråga.
Det är nästan den enda frågan som diskuteras -
när man talar om invandringen till Finland.
Eftersom vi har arbetslöshet bland finländare -
kommer fördomarna förstås fram.
Man säger: "Vi kan inte ta in fler för vi har inte jobb själva."
Vad är din erfarenhet? Är det lätt att hitta jobb -
om man är beredd att jobba?
Det är inte lätt. Men det går.
Det kommer många internationella studenter hit.
Vi tar dem som exempel.
De kommer hit och studerar.
Det är fantastiskt att Finland erbjuder gratis utbildning.
Det hjälper verkligen många u-länder -
att man kan studera utan stipendier och skolavgifter.
Efter utbildningen som kanske är 2-4 år -
tar de examen men får inget jobb.
Då kanske de bestämmer sig för att flytta till ett annat land.
Jag brukar säga att investeringen -
som regeringen har gjort försvinner ut ur landet -
och kommer andra länder tillgodo.
Ett problem när de söker jobb är språket.
Finskan är väldigt svår. Jag är ett exempel på det.
Det är svårt att studera och samtidigt lära sig språket.
Men det finns de som lärt sig språket -
vilket är väldigt positivt. En annan sak är att -
personen kanske går på jobbintervju -
men finner inte de rätta orden -
utan säger fel och blir missförstådd.
För att han inte kunde uttrycka sig.
Så jobbsituationen är verkligen svår.
Jag har sett flera med rätt kompetens som inte får jobb.
En del är beredda att göra vad som helst -
för att överleva och kunna betala räkningarna.
De har också svårt att hitta jobb.
Men det finns också invandrare som jobbar.
Men procentuellt sett är det en stor utmaning.
Inställningen då?
Hur är det med finländarnas inställning till invandrare?
Min erfarenhet är att finländarna är ganska tysta.
De väntar på att du ska ta första steget.
Och att ta första steget är alltid svårt.
Vem ska börja? Men om man klarar det -
kan man få en relation till en finländare.
Jag har upptäckt något konstigt.
På sommaren är finländarna väldigt trevliga!
De ler mycket.
Annat är det på vintern.
Ibland undrar jag om det är kopplat till vädret.
Att det har med mörker och ljus att göra.
Alla tycker ju om ljus. Det är viktigt.
Och när man sitter på bussen -
är alla tysta och läser tidningen.
En gång var det en person som lyste upp min morgon.
På väg till jobbet mötte jag en finländare.
För en gångs skull tog han första steget.
Han frågade hur jag mådde.
Det var fantastiskt. Han till och med log!
En del är slutna -
men andra kan öppna sig.
Jag tror att den inställningen också finns på arbetsplatser.
Det handlar om rädsla för att främlingar -
ska störa den invanda ordningen.
Nu när du arbetar för kyrkan...
Bibeln, som ju är grunden för det kristna tänkandet, -
har en väldigt positiv attityd.
Det står i Gamla Testamentet: -
"När en främling bor hos er i ert land, skall ni inte förtrycka honom.
Främlingen som bor ibland er skall räknas som infödd hos er.
Du skall älska honom som dig själv." Klart och tydligt!
Men hur är det med de andliga behoven?
I ditt diakoniarbete, vilka särskilda andliga behov -
har de människor som flyttat till Finland?
Ja det finns stora andliga behov.
När man flyttar till ett nytt land får man en kulturchock.
Det kan orsaka "sår i själen" som kan vara riktigt djupa.
Då kan man se allt som negativt.
Det gör det inte lättare för en utlänning.
Det orsakar mycket lidande både för en själv och värdlandet.
Många inre sår skapas av värdlandets attityder.
Följden blir att invandraren kan ha svårt att se -
något gott i det nya landet.
Om sådana inre sår brukar jag säga -
att om du skär mig i handen då vet jag att jag är skadad -
och att handen kommer att läka.
Men det är svårt att se att de inre såren verkligen läker.
Så behovet av bön är stort -
på grund av dessa sår.
Jag tänker på berättelsen om Jesu död och uppståndelse.
Några av lärjungarna blev förtvivlade och -
lämnade de övriga som väntade i Jerusalem.
När de var på väg kom Jesus till dem och frågade -
vad de höll på med.
De var nog förvirrade för de visste inte vad som hände.
Messias som de litat på var borta.
Men Jesus gick till dem. Han förstod deras förtvivlan.
Men den var så stor att de inte kände igen Honom -
förrän Han bröt brödet. Då insåg de att det var Han.
Men Han gav dem läkning genom att vara där med dem.
Så behovet är stort att få uppleva detta helande och Guds kärlek?
Ja. Det är viktigt att vi kristna uttrycker Kristi kärlek.
För vi kan inte alltid förkunna evangeliet -
men våra handlingar talar för sig själva.
Det heter ju att handling väger tyngre än ord.
Våra handlingar kan ge helande.
Är det lätt att engagera andra i ditt arbete i Finland?
Vill de hjälpa?
Ja. Det är nog min gåva, att kunna samla folk.
Både finländare och invandrare.
I aktiviteterna på vårt internationella kristna center, -
både de utbildande, sociala och rådgivande, -
försöker jag samla människor från olika länder.
Det är som att skapa ett hem och ett samhälle för oss själva.
Vänskap är tydligen bland det viktigaste?
Ja. Vänskap är viktigt.
Att vara invandrarens vän hjälper till med det inre helandet.
Det raderar också en del av uppfattningarna -
invandraren kan ha haft från början.
Så dina handlingar kan förändra mycket.
Att vara en vän, bjuda hem, erbjuda praktisk hjälp -
eller ta med någon ut.
Det finns många fina platser, till exempel skärgården.
Ta med någon dit eller berätta om den.
Det piggar upp att komma ut.
Låt oss tala konkret om din fina idé.
Vad skulle du säga till någon -
som skulle vilja ta med någon ut men som är lite blyg och osäker?
Vad skulle du ge för råd?
Till en blyg finländare?
Ja. Om någon vill hjälpa, handla utifrån Bibeln -
och vara vänlig men är lite blyg och rädd för -
att ta med en främling till sin ö.
Det för tanken till den gyllene regeln: -
att bemöta andra som man själv vill bli bemött.
Många är blyga men -
vill man göra något kan man börja med -
att vända sig till kyrkor eller andra organisationer -
som hjälper invandrare. Då behöver du inte göra det ensam.
Du kan göra det tillsammans med någon som är mer utåtriktad.
Relationen gör att man gradvis kan öppna sig.
Det kan vara första steget.
Som när Moses var för blyg för att tala och Gud bad Aron -
att hjälpa till. Det lättade på spänningen.
Du behöver inte vara ensam. Du kan få stöd av någon.
Någon kan uppmuntra en annan till att våga.
Det är också bra att invandraren får veta att någon är blyg.
Då kan man ta det försiktigt. Ett steg i taget.
Kan man också kontakta någon som dig -
i den internationella evangeliska kyrkan -
och säga att man skulle vilja hjälpa -
och fråga om det är något man kan göra?
Det skulle vara välkommet! Behovet är stort då vi har -
människor från olika länder och med olika bakgrunder.
De behöver verkligen stöd.
Tror du att behovet av vänner är större än behovet av pengar?
Intressant fråga. Pengar är ju alltid ett problem.
Men att vara någons vän betyder inte alltid att man ger pengar.
Som vän kan man lära någon eller hjälpa någon -
att hjälpa sig själv.
Det handlar inte om att någon ska bli beroende av dig.
Utan om att visa tillrätta, ge första hjälpen.
Hjälpa personen att hitta en väg in i systemet.
Så jag skulle inte...
Alla kan inte ge pengar.
Men vi har alla olika gåvor och talanger.
Och talangerna kan vara olika.
Så pengar kan vara viktigt men jag tycker inte -
att det bör vara det viktigaste.
Din gåva kanske är att uppmuntra andra.
Du kanske tycker om att sjunga eller att gå i skogen.
Vi har olika förmågor. Du kanske gillar att laga mat.
Eller att inreda.
Vi kan göra olika saker tillsammans -
och på så vis dela gåvorna Herren har gett oss.
Det är som ordspråket säger:
"Finns det kärlek, finns det lösningar."
Det finns alltid lösningar. Ja.
Tack för att du var med och berättade om ditt viktiga arbete.
Gud välsigne det så du får allt du behöver.
Ditt arbete är mycket viktigt. Ur Bibelns perspektiv livsviktigt.
Så Gud välsigne dig. - Tack. Det var ett nöje.
Tack kära tittare för att ni var med oss igen.
Låt oss minnas Bibelns ord. Gud uppmanar oss att -
förhålla oss till invandrare på samma sätt som till en infödd.
Alltså visa samma kärlek mot andra som mot oss själva.
Välsigne din vecka. Vi ses igen i Café Bibeln. Tack.
Stöd Himlen TV7! I Sverige: Korsets stöd, PG 97572-2
Swisha din gåva till 123 677 9300
Översättning: Marita Hallgren Himlen TV7