o
Tervetuloa, Youssef.
Olet saapunut vierailulle Suomeen Algeriasta.
Olemme iloisia siitä, että olet tullut tänne.
Olen käsittänyt taustastasi, -
että olit muslimi, ennen kuin sinusta tuli kristitty.
Kerro siitä hieman.
Miten tulit Jeesuksen uskoon?
Kodissamme me kasvoimme siihen uskoon ja meille opetettiin, -
että islam on maailman paras uskonto -
ja että Koraani on jumalan lähettämä kirja.
Olin ylpeä siitä, että olin muslimi, -
koska meille opetettiin, että se on paras osa maan päällä.
Meidät kasvatettiin uskomaan, että uskontomme oli paras ja ainoa oikea
Koraanissa opetetaan selvästi, että islam on ainoa oikea uskonto.
Kasvoin uskomaan, että tuomiopäivänä lopun aikoina -
vain muslimit tuomitaan joko taivaaseen tai helvettiin.
Uskoimme, että kaikki muslimit pääsevät lopulta taivaaseen.
Sanottiin, että lännessä moraali on rappeutunut, -
koska Raamattu ja kristinusko eivät tarjoa ratkaisuja.
Meille kerrottiin, miten rappeutuneita lännessä oltiin.
Meille sanottiin, että muiden uskontokuntien edustajat -
menevät suoraa päätä helvettiin.
Vain muslimit ovat viimeisellä tuomiolla.
Kun kasvaa tällaisessa ympäristössä, -
sitä ajattelee olevansa Jumalan valittu.
Meille opetettiin myös, -
että kristityt olivat tehneet paljon pahaa muslimeille.
Meille opetettiin ristiretkien historiaa kouluissa.
Algeria oli Ranskan siirtomaa 430 vuoden ajan.
Meille opetettiin, että kristityt ranskalaiset -
riistivät maamme taloutta.
Sitä kasvaa vihaamaan.
Kun miettii juutalaisten ja arabien välisiä riitoja, -
ajattelimme, että länsi tukee Israelia ja sortaa arabeja.
Sitä kasvaa tällaiseen ajatusmaailmaan.
Kristityksi kääntyminen on viimeisenä mielessä.
Se on täysin poissuljettu vaihtoehto.
Kun miettii historiaa, politiikkaa ja taloutta, -
sitä ajattelee, ettei koskaan edes harkitsisi sitä.
Aloin rukoilla ja viettää ramadania jo hyvin nuorena.
Pelasin jalkapalloa alemmilla sarjatasoilla.
Jalkapallo oli iso osa elämääni.
Ajattelin, että olen nuori. Halusin nauttia elämästäni.
Ajattelin, että voin myöhemmin valmistautua tuomiopäivään.
Jumala oli kuitenkin suunnitellut, että vuonna 1977 -
veljeni kutsui minut luokseen Ruotsiin.
Kun sitten menin Ruotsiin, -
ihmiset huomasivat heti, että olen ulkomaalainen.
He halusivat pitää minuun etäisyyttä.
Ulkonäköni paljasti heti, että olen ulkomaalainen.
Ensimmäiset kolme viikkoa olivat rankkaa aikaa.
En ymmärtänyt, miksi ruotsalaiset torjuivat minut.
Minulle oli opetettu, että kristityt vihaavat muslimeja.
Ajattelin, että viha oli heidän normaali reaktionsa.
Eräänä lauantai-aamuna olin kävelemässä.
Tapasin joitakin ihmisiä. En tiennyt, että he olivat kristittyjä
He soittivat kitaraa ja lauloivat.
En edes tiennyt, että kristityt osaavat laulaa.
He halusivat tutustua minuun.
Ilahduin siitä kovasti.
Ajattelin, että lopulta joku ruotsalainen tekee tuttavuutta.
Sanoin veljelleni: "Tämä on elämäni paras päivä."
Hän varoitti minua siitä, että he olivat kristittyjä.
Veljeni sanoi, että he värväävät nuoria, -
aivopesevät heidät ja lähettävät heidät kadulle kerjäämään rahaa.
Halusin niin tutustua ihmisiin, -
etten välittänyt, olivatko he kristittyjä vai eivät.
He kutsuivat minut kahville. Menimme kahvilaan juttelemaan.
He kutsuivat minut aterialle kotiinsa.
Laskin päiviä siihen, että pääsisin heidän luokseen.
Olin iloinen siitä, että sain tutustua ruotsalaisiin.
He olivat iloisia, lämpimiä ja vieraanvaraisia.
Ilmapiiri oli hyvin erikoinen.
Kuulin, etteivät he tupakoi, juo eivätkä käy yökerhoissa.
Se oli minusta outoa siihen nähden, mitä minulle oli opetettu.
Olin luullut koko ikäni, että länsimaalaiset ryyppäävät, -
koska he menevät helvettiin.
He sanoivat olevansa kristittyjä ja elävänsä Raamatun mukaisesti.
Se oli minulle järkytys. Tapasin ensi kertaa kristittyjä, -
joiden elämä oli parempaa kuin minun elämäni -
ja monen algerialaisen ystäväni elämä.
Tulin uteliaaksi. Mietin, oliko saamamme opetus virheellistä.
Aloin ottaa selvää silkasta uteliaisuudesta.
Olin koko ikäni ajatellut, että islam on paras uskonto.
Halusin tutustua heihin ja kyselin heidän uskostaankin.
Pidimme yhteyttä.
Sain heiltä Raamatun lainaksi.
He halusivat vierailla Algeriassa. Annoin heille väärän osoitteen.
En halunnut heidän tulevan aiheuttamaan minulle ongelmia -
kitaransa, traktaattiensa ja Raamattujensa kanssa.
Vuonna 1977 tilanne oli toisenlainen kuin nykyään.
Naapurini oli egyptiläinen kristitty.
Kävin hänen kanssaan keskusteluja.
Hankin sitten Raamatun ja aloin lukea sitä.
Muistan, että aloitin lukemisen 1. Mooseksen kirjasta.
Tarinat olivat tuttuja islamista.
Sitten ymmärsin, että ihminen teki syntiä Jumalaa vastaan -
ja Jeesuksen piti kuolla ristillä ihmisten syntien sovitukseksi.
Torjuin ajatuksen.
Ajattelin, ettei kukaan voi maksaa toisen synneistä.
En ymmärtänyt armoa, pelastusta tai sovitustyötä.
Mielessäni vilisi kysymyksiä Jumalan Pojasta.
Ajattelin, että Raamattu oli vääristeltyä tietoa.
Perheeni huolestui, koska luin Raamattua niin paljon.
Sanoin lukevani sitä, koska halusin oppia englantia.
Täytyy aina keksiä jotakin.
Kristittyjen elämä kosketti minua.
Ihmettelin sitä kovasti.
Tutkin Raamattua kolmen vuoden ajan.
Käsitin, että Jeesus on aivan ainutlaatuinen.
Hänen syntymänsä, opetuksensa, ihmeensä ja elämänsä -
olivat ainutlaatuisia.
Kävin läpi kovia taisteluja sydämessäni ja mielessäni.
Pohdin kristityksi kääntymisen seurauksia.
Mitä vanhemmilleni tapahtuu, kun he kuolevat? Ovatko muslimit väärässä?
Luulin, että pitää mennä Roomaan, jos haluaa kääntyä kristityksi.
Siellä kristityksi kääntyneen puolesta rukoiltaisiin.
Ajattelin, että se on liikaa.
Pyhä Henki kuitenkin piti minusta kiinni.
Muutin vuonna 1979 Uppsalaan vuodeksi.
Siellä oli ryhmä luterilaisesta kirkosta.
Ulf Ekman oli siihen aikaan pastorinamme.
Jumala oli antanut ryhmälle näyn -
vaihto-opiskelijoiden evankelioinnista, -
jotta nämä myöhemmin palaisivat kotimaihinsa lähetystyöntekijöinä.
Se toteutui elämässäni sataprosenttisesti.
Kun tapasin heidät ensimmäisen kerran, -
esitin heille monia kysymyksiä.
Kävin raamattutunneilla ja kirkossa -
ja kyselin Jumalan Pojasta, ristinkuolemasta ja Raamatusta.
Kristityt auttoivat minua. Mieleni tyyntyi.
Myös heidän elämänsä oli voimallista.
Se vastasi Raamatun elämäntapaa.
Se teki minuun vaikutuksen.
Uskovat elivät evankeliumia todeksi elämässään.
He rakastivat ja auttoivat minua.
Huhti-toukokuussa koin, miten Pyhä Henki tuli ylleni.
Tulin synnintuntoon. Koin Jumalan rakkauden.
Tunnustin syntini ja pyysin Jumalaa elämääni.
Menin huoneeseeni. Minulla oli siellä maallista musiikkia.
Halusin, että elämäni muuttuisi.
Sanoin uskoville, että haluan elää samalla tavalla kuin he.
Siitä alkoi elämäni kristittynä.
Sitten palasit Algeriaan.
Aloititko heti hengellisen työn?
Oleskelulupani päättyi kesäkuussa 1980.
Ystäväni kehottivat minua liittymään Operaatio mobilisaatioon
Liityin OM:ään kesällä 1980.
Evankelioimme pohjoisafrikkalaisia siirtolaisia Pariisissa.
Se oli rankkaa, koska en tuntenut Raamattua -
ja koska muslimien evankeliointi on hankalaa.
Toisaalta koin valtavaa iloa, kun puhuin heille Jumalasta ja uskosta.
Palasin Ruotsiin. Sanoin, että haluan mennä raamattukouluun.
Halusin tuntea Raamattua, jotta pärjäisin paremmin kristittynä -
ja evankelistana.
Jumala kuljetti minua Englannin ja Ruotsin välillä.
Kävin raamattukoulua Englannissa.
Valmistuin myös jalkapallovalmentajaksi.
Palasin Algeriaan jalkapallovalmentajana.
Viiden vuoden ajan Jumala johdatti minua Englannissa ja Ruotsissa.
Se oli koulutuksen ja opetuslapseuttamisen aikaa.
Päätin muuttaa takaisin Algeriaan vuonna 1985.
Koin vahvaa kutsua.
Perheeni tiesi uskostani. Seurakunta oli pieni.
Aloin kertoa uskostani avoimesti perheelleni.
Miten he vastasivat?
He ajattelivat, että olen nuori ja että tämä menee ohi nopeasti.
Minulla oli asepalvelus suoritettavana.
Minun piti mennä armeijaan.
Kolmen kuukauden ajan ennen asepalvelustani -
keskustelin lähes tauotta aamusta yömyöhään -
Raamatusta, kristinuskosta, islamista ja Koraanista.
Kerroin, millaista on kristityn elämä -
ja mitä Raamatussa opetetaan rukoilemisesta, paastosta, -
vihamiesten rakastamisesta ja syntien anteeksiannosta.
He sanoivat: "Ei tämä ole kristinuskoa."
He pitivät sitä jonakin uutena vieraana uskontona.
Vastasin: "Ei. Raamatussa opetetaan näin."
He väittivät, että Raamattu on vääristelty.
Se oli uuvuttavaa. Muslimit voivat puhua jumalastaan väsymättä.
He eivät väsy koskaan.
Sanoin: "Saatte nähdä, miten Jumala on muuttanut elämäni."
Side sukulaisteni kanssa on jatkunut tähän päivään saakka.
Se oli rankkaa.
Vuonna 1985 tilanne oli aivan toisenlainen kuin nykyään.
Jumala toimii ihmeellisellä tavalla.
Kerro hieman, millaista siellä on nyt.
Monet ovat saaneet tuntea Jeesuksen henkilökohtaisesti.
Kaikki alkoi 1980-luvulla maanalaisen seurakunnan kautta.
Nuoret pelasivat yhdessä jalkapalloa.
Eräs ryhmä aloitti evankelioinnin ja sairaiden puolesta rukoilemisen.
Avautui ovia evankeliumin julistamiseen.
Seurakuntaa vainottiin.
Seurakunta oli pieni. Lähetys- työntekijöitä karkotettiin maasta.
Jumala armossaan on toiminut voimakkaasti Algeriassa, -
etenkin kabyylien asuttamalla alueella Algerista itään.
Seurakunta alkoi kasvaa.
Jumalan voima alkoi toimia voimakkaammin.
Seurakunnan erään johtajan sisar -
oli vuosia sitten halvaantunut, ja hän istui pyörätuolissa.
Jumala käski johtajaa paastoamaan ja rukoilemaan sisaren puolesta.
Johtaja paastosi ja rukoili 40 päivää.
Yhtenä päivänä sisar kuuli äänen, joka sanoi: -
"Nouse ja kävele."
Hän totteli ja käveli ensi kertaa vuosiin.
Se oli valtava ihme.
Seurakunta rohkaistui. Pian siinä oli jäseniä jo 200.
Uskovat menivät kyliin julistamaan ilosanomaa Jeesuksesta -
ja rukoilemaan sairaiden puolesta. Ihmisiä parani.
Seurakunta istutti 1980-luvulla yhdeksän tytärseurakuntaa.
Nykyään kabyylien asuttamalla alueella on 2000 kylää ja kaupunkia
Jokaisessa kaupungissa ja kylässä on kristittyjä.
Tietyillä paikkakunnilla on enemmän kirkkoja kuin moskeijoita.
Se on ennenkuulumatonta.
Olemme yrittäneet saada ihmisiä ymmärtämään, mitä Jumala tekee.
Siitä on tullut iso uutinen maailmalla, -
myös maallisissa medioissa.
Yhdessäkin kylässä on kristittyjä -
lähes kaksi kertaa enemmän kuin Marokossa, -
neljä kertaa enemmän kuin Tunisiassa -
ja kymmenen kertaa enemmän kuin Mauritaniassa.
Niin paljon kristittyjä!
Algerian kirkko on kolmanneksi suurin evankelikaalinen kirkko -
arabimaissa Egyptin ja Sudanin jälkeen.
Algeriassa on enemmän evankelikaalisia -
kuin Jordaniassa, Syyriassa, Libanonissa ja Irakissa yhteensä.
Tämä kaikki on tapahtunut 30 vuoden aikana.
Suunnilleen. Täytyy lisäksi muistaa, -
että seurakunnan johtajat, kääntäjät ja ylistäjät -
ovat kaikki kääntyneet islaminuskosta. Tapaan sanoa, -
että pastoreillamme on muslimi- nimiä, kuten Muhammed ja Fatima, -
mutta he rakastavat Jeesusta.
Yhdessä seurakunnassa on yli tuhat jäsentä. Se on Algerian suurin.
Matkustan paljon ympäri maailmaa.
En ole missään muualla nähnyt, -
että seurakuntarakennus täyttyy 2,5 tuntia ennen kokouksen alkua.
Algeriassa on valtava jano.
Kabyyleja on sorrettu vuosisatojen ajan.
Heidän on täytynyt rukoilla arabiaksi.
Nyt he saavat rukoilla omalla kielellään, -
lukea kabyylinkielistä Raamattua ja ylistää omalla äidinkielellään.
Algeriassa tapahtuu myös valtavia merkkejä ja ihmeitä.
Näemme ohjelman lopussa kuvanauhaa seurakunnasta.
Mikä on mielestäsi Algerian herätyksen avain?
Puhuit siitä, miten usko Jeesukseen muuttaa elämän.
Onko se avaintekijä?
Uskon, että Jumala on päättänyt toimia kaikkivaltiudessaan nyt.
Toiseksi seurakunta on nähnyt näkyjä, unia ja parantumisia.
Jumala näyttää voimansa väkevästi.
Jumala on myös auttanut voittamaan pelon.
He todistavat avoimesti.
Olen todistanut poliisiasemalla, oikeussalissa ja kaikkialla.
Kun on kokenut jotakin voimallista, -
kukaan ei voi estää puhumasta siitä.
Algerialaiset ovat kehittäneet upean rukouselämän.
Rukoilemme ja paastoamme.
Kokouksissa tilanne on aivan uudenlainen.
Jumala toimii.
Median vaikutus on ollut suuri.
Monet ovat tulleet uskoon katsottuaan kristillisiä TV-kanavia
Algeriassa toimii 6 - 7 kristillistä TV-kanavaa.
Lisätietoa palvelutehtävästäsi House of Hope -järjestössä -
saa kirjoittamalla ruudussa näkyvään osoitteeseen.
Osoitteesta voi tilata esitteen.
Algerian hallitus ja arabimaailma on huolissaan siitä, -
mitä Algeriassa tapahtuu.
Arvioiden mukaan 50 vuoden kuluttua Algeriassa on miljoonia kristittyjä
Meitä syytetään siitä, että olemme luomassa maahan sotatilaa.
Varoittavaksi esimerkiksi otetaan Libanonin ja Nigerian tilanne.
Uskon, että se tapahtuu alle 50 vuodessa.
Jumala toimii. Pian Algeriasta tulee lähetystyöntekijöitä Suomeen.
Niitä tullaan tarvitsemaan.
Kiitos, että tulit ohjelmaan kertomaan hyviä uutisia Algeriasta.
Siunausta ja johdatusta työhön!
Algerian suurimpiin kuuluvan seura- kunnan jäsenistä 80 % on nuoria.
Seurakunta perustettiin 1996. Jäseniä oli aluksi 12 - 15.
Sen jälkeen olemme kastaneet joka vuosi 100 - 120 ihmistä.
Tämä on sadonkorjuun aikaa.
On oltava valmiita, koska sato on valtava.
Seurakunnan kokouksissa käy säännöllisesti 550 - 660 ihmistä.
Joskus kävijöitä on jopa 900. Meillä on 220 neliömetrin sali.
Kaikki eivät mahdu saliin. Heidän pitää jäädä alakertaan.
Kiitämme Jumalaa siitä, mitä Hän tekee Algeriassa.
Olemme kokeneet, että meidän täytyy laajentaa toimintaa.
Meillä on näky evankeliointikeskuksen avaamisesta.
Seurakunnassa on valtava tarve saada opetusta.
Keskus tukee seurakunnan opetus- ja koulutustoimintaa.
Jumala antakoon armon Algerian seurakunnalle. Siunausta!
Suomennos: Marianne Tenetz