CAFÉ BIBELN
Välkommen tillbaka till Café Bibeln.
Idag talar vi om vad evangelikal kristendom är -
globalt och i Finland.
Min gäst är pastor Timo Keskitalo, välkommen!
Du är styrelseordförande för Evangeliska Alliansen i Finland.
Berätta vad den Evangeliska Alliansen i Finland är.
Den är en del av Evangeliska Världsalliansen.
Den här rörelsen verkar på många håll i världen.
Man kan kalla den för bibeltrogen kristendom.
Det låter kanske högfärdigt -
men den termen används ofta, -
eller kristendom som håller sig till evangelierna.
Den evangelikala kristendomen kännetecknas av vissa betoningar.
Berätta i korthet för oss -
vad det är man betonar inom evangelikal kristendom.
Man betonar Bibelns prioritet och auktoritet, -
att den slutgiltiga sanningen -
i frågor som gäller tron och hur vi ska leva, finns i Bibeln.
Bibeln är här riktgivande.
Man betonar också vikten av en personlig tro.
Det räcker inte att vara uppvuxen i en kristen familj -
eller i en kristen kultur.
Kontakten till Gud är varje människas personliga sak.
Man måste ha en egen tro på Gud.
Och tron kommer genom Jesus.
Jesus är unik, -
bara genom att tro på Honom kan man komma till Gud.
Och det är viktigt att berätta om det här: -
evangelisations- och missionsarbete är viktigt, det är bråttom.
De här beskriver vad evangelikal kristendom är.
Jag har inte sett officiella siffror på -
hur många evangelikala kristna det finns i Finland, -
men ute i världen finns det många.
Har du uppgifter om hur många det finns i Finland?
Om man definierar dem enligt de här betoningarna -
tror jag att det finns många, -
kanske 200 000.
Så många potentiella evangelikala kristna kan det finnas.
- Som verkar i olika kyrkor, församlingar och väckelserörelser.
- Ja. - Om vi nu går till stora världen -
t ex till USA så finns där betydligt flera -
"evangelical Christians" dvs. evangelikala kristna.
Bland dem finns olika rörelser, och man har t ex nyligen avfattat -
en Manhattandeklaration (Manhattan Declaration), -
som jag har här i min hand i finsk översättning.
Det intressanta med den här deklarationen, -
som hittills skrivits under av 430 000 människor, -
är att den är klart kristen och det evangelikala betonas.
Men det som betonas mest är -
livets helighet, dvs. dess integritet och värde -
från fosterstadiet, och ända till slutet.
Sedan äktenskapets helighet och särställning, -
och slutligen trosfriheten.
Om vi förflyttar oss från USA till England, -
så har där utgivits en "systerdeklaration" -
av rörelsen Westminster 2010.
Den är en systerrörelse till Manhattanrörelsen.
De har avfattat en egen kortare deklaration, som undertecknats -
av ett stort antal engelska kristna ledare bl a: -
tidigare ärkebiskopen av Canterbury Lord Carey, -
katolska kyrkans kardinal O'Brien -
och tidigare biskopen av Rochester Michael Nazir-Ali -
samt den därvarande evangeliska alliansens ledare Steve Clifford.
I den deklarationen tar man upp samma saker -
då man talar om vår grundtro och våra värden.
Livets integritet och helighet, äktenskapet -
men man talar om samvetsfrihet i stället för trosfrihet.
Min fråga till dig Timo Keskitalo är följande: -
när evangelikal kristendom betonar Kristi unikhet, -
Bibelns auktoritet, personlig tro och evangelisation, -
vad beror det då på att man nu -
i de här senaste deklarationerna som avgetts ute i världen -
betonar livets integritet och helighet, -
äktenskapet och trosfriheten?
- De är tidens tecken. De är vår tids trosbekännelser.
Kyrkan hade från början trosbekännelser, -
den nicenska och den apostoliska trosbekännelsen -
som definierade den kristna tron.
Delvis är de också tidstypiska. Man utsattes för yttre tryck -
och måste därför definiera sin tro.
De har hållit genom tiderna, samma attacker har fortgått.
De är fortfarande kristenhetens gemensamma bekännelser.
- Där fastställdes ju att Jesus var sann människa och sann Gud.
- Det var något som då ifrågasattes och måste försvaras.
Då Lausannedeklarationen föddes 1974 -
utsattes man för ett visst tryck, och ville försvara vissa saker.
Kristus unikhet och Bibelns auktoritet var då viktiga frågor.
Under reformationstiden -
behövde man inte försvara Bibeln mot vetenskapliga angrepp.
Den typens frågor kom senare.
Frågor som är viktiga i dag är -
den bibliska människosynen -
och trosfriheten i vårt historiska sammanhang.
Man avfattar nya deklarationer -
som kan ses som mera tidsbundna trosbekännelser.
Men de är relevanta för den tid vi lever i.
- Är det så, att då vi har vår tro -
och vi möter nya utmaningar, -
som att man börjar ifrågasätta människovärdet -
hos det ofödda barnet i livmodern, -
eller att man börjar tala om eutanasi i livets slutskede, -
att den kristna tron då reagerar utgående från tron?
- Tron förändras inte, men den reagerar och måste hitta nya ord -
för att bemöta utmaningarna utifrån.
- Varför anser du att den kristna människosynen -
är relevant i dessa frågor?
- Den kristna tron har format kulturer under en lång tid -
och vi värdesätter därför barnet och människan.
Före kristendomen hade ett litet barn i Finland inte mycket värde.
- Ännu på 1800-talet förekom det -
att man satte ut oönskade flickebarn i snön för att dö.
Men vår kultur har förändrats i enlighet med kristna värden.
Nu kommer ett nytt tryck emot -
då man i människovärdefrågor vill påverka i annan riktning, -
och vi måste då försvara oss.
Då vi märker att den kristna tron -
värderas mindre i den allmänna opinionen och i medierna, -
måste vi hålla våra försvarslinjer i de här frågorna.
- Har jag rätt när jag säger -
att man i vissa väckelserörelser i Finland -
starkt har betonat att människan är syndig -
utan att samtidigt tillräckligt betona -
att samma människa även som syndig -
är skapad till Guds avbild och ytterst värdefull, -
från befruktning till död, och ännu därefter?
- Ja det beror på betoningen, ingen förkunnare -
som säger att människan är syndig skulle säga att hon är värdelös.
Ibland måste man lyfta fram att människan är värdefull -
och skapad av Gud. Det står i Bibeln.
Gud bryr sig om, och är intresserad av en liten människa, -
Han som har skapat världsalltet.
Psalmisten frågar: "Vad är en människa?"
Människan är värdefull för Gud. Det ger henne människovärde.
Vi värdesätter ett litet barn redan före födseln.
- Den kristna tron värdesätter människolivet högt -
för att människan är unik och skapad till Guds avbild.
Samtidigt förklarar den varför det finns ondska i världen.
Människan ser också sin egen synd, om hon är ärlig.
- Jag har tänkt på hur människan av naturen hatar orättvisan.
Hur kan det finnas orättvisa i en värld som skapats av Gud?
Av naturen avskyr vi orättvisa, och det är rätt.
Det är intressant att människan inte vant sig vid döden.
Är det inte märkligt. Hittills har alla dött och dött...
Men när någon dör, kommer det som en total överraskning.
Vi säger: "Det här skulle inte ha fått ske, det är fel."
Och ändå har alla hittills dött.
Varifrån kommer den orealistiska känslan att det är fel?
Den kommer för att det är fel.
Gud skapade inte oss för döden utan för det eviga livet.
Döden följer på att du syndar.
Våra känslor talar ännu sanning, -
att Gud har skapat oss till att vara fria från synd.
Och vi lever nu i en falsk verklighet.
- När man säger att döden är en naturlig del av livet -
stämmer det bara om vi är fallna syndare.
Men döden är verkligen inte en naturlig del av livet...
- För oss som är skapade av Gud.
- Så betonas trosfriheten mycket starkt -
både i den amerikanska och den engelska deklarationen.
Det här är överraskande, -
varför tror du att det här är så viktigt?
- Vi lever i en tid -
där den kristna tron håller på att gå bakåt.
Vi har levt i ett samhälle -
där kristendomen varit prioriterad och allmänt accepterad.
Detta har pågått i århundraden.
Nu raseras detta.
På sätt och vis har vi förlorat privilegier.
Kyrkan och de kristna har förlorat vissa privilegier i samhället, -
och över det har man oroat sig.
Kristendomen uppstod som en minoritetsreligion.
Man behöver inte gripas av panik för att kristna marginaliseras.
Det är inte nytt för den kristna tron.
I Nya Testamentet är de kristna en förföljd minoritet.
Men talar vi om bristen på frihet -
att förkunna, eller tala offentligt, -
är vår situationen sämre än den kristna urförsamlingens.
Urförsamlingen förkunnade fritt. Även om det begränsades, -
drog de sig inte tillbaka, utan förkunnade.
Nu är situationen den att de kristna är rädda -
och sluter sig i sitt skal. "Hej, vi har ingen frihet!"
Här i väst har de kristna mindre frihet -
än representanter för andra ideologier.
Situationen är ny. Man har vaknat upp, vad göra?
- Det här kan anta överraskande dimensioner.
I England har man nyligen diskuterat -
om en arbetstagare får bära ett litet kors runt halsen, -
eller om korset kan uppfattas som en förkunnelse, -
som förbjuden religiös propaganda.
En sjuksköterska stämde sin arbetsgivare -
som inte lät henne bära ett kors.
Det var inte något stort kors som biskopar bär -
utan om ett litet kors som man i Finland -
ger som konfirmationsgåva.
Man sade att korset kunde fastna någonstans, -
men hon fick inte heller bära korset som ett pins på bröstet.
Det gällde mera än arbetssäkerhet, -
det gällde att visa en religiös symbol.
- Flera biskopar har nu sagt att man har gått för långt -
i rädslan för att en kristen symbol, -
eller att man talar om sin tro, kan upplevas som hotfull förkunnelse.
- Inom olika samhällsområden finns det många liknande exempel på -
att man vill putsa bort kristendomen helt och hållet.
Och samtidigt får man ändå fritt framföra andra ideologier.
Andra religioners symboler får synas, -
men kristendomen hamnar i eldlinjen.
Andra religioner ses som minoriteter som måste försvaras.
Kristendomen uppfattas ännu ha majoritetsställning -
också om den inte har det -
och kan därför inte försvaras offentligt.
- Det är för många en chock -
att vi inte är i samma situation som förr.
I Europa har varje stad haft en kyrka mitt i byn.
En väldig kyrka med ett stort kors på taket, -
en tydlig symbol.
Och från att ha varit en absolut majoritetsreligion -
diskuterar vi nu -
om man får ha ett litet korspins här.
Man diskuterar många frågor -
som gäller friheten att tro och att uttrycka sin tro.
Vi har kommit tillbaka till utgångsläget -
då kristendomen var en minoritetsreligion -
och nu år 2010 är den igen i många avseenden i minoritet -
om vi talar om verkligt bibeltrogen tro.
- Ja.
- Så har vi det intressanta fenomenet du nämnde -
att man i toleransens och pluralismens namn -
ger plats åt andra religioner, -
samtidigt som man inte vill godkänna biblisk kristendom.
Här i Finland tycker vi kanske -
att frågan om religionsfrihet inte är relevant.
Men vad anser du?
- I Finland har vi diskuterat daghemmens bordsbön.
Det här är ett exempel på vad som händer i hela västvärlden.
Får man läsa bordsbön?
Ett argument för bordsbön är -
att majoriteten av barnen är kristna, eller namnkristna.
Man invänder då att icke- kristna inte kan tvingas delta.
En lösning är att man tyst för sig själv låter bli att delta.
Å andra sidan kan man också be i tysthet.
Det är en uppfostringsfråga som kan göras på två sätt.
Men frågan är också -
om vi står för att vår kulturhistoria är kristen?
Och om vi gör det, måste den kristna tron ha sin plats -
i det offentliga livet.
- Det här har också kommit fram vid julfesterna, -
där man felaktigt tolkat det så -
att man inte fritt fått tala om Jesu födelse -
eller visa krubban i Betlehem.
- Ofta uppstår problemet då det finns muslimer i skolan.
Men muslimerna tror faktiskt också på Jesu jungfrufödsel.
De har nästan hela julberättelsen.
Jag har en gång i en moské diskuterat -
om vi kunde fira en gemensam julfest i moskén.
Enligt koranläraren var enda problemet -
att man inte kunde ha med änglar.
För ingen får uppträda som ängel.
Änglarna måste strykas från jultablån.
Att muslimer är närvarande hindrar inte julfirandet.
Men tomtar och julgubbar -
kan vara ett problem både för muslimer och kristna.
- Du har arbetat med muslimer och har muslimska vänner, -
du känner den världen.
Jag läste nyligen en skrivelse från arbetskraftsministeriet -
om hur pluralismen förverkligas på arbetsplatserna i Finland.
Man diskuterade där -
om fredagen kunde göras till en ledig dag.
Man kunde ordna arbetsskiftena så att fredagen blir ledig -
för att det är muslimernas helgdag.
Det här trycker jag är helt ok, vad anser du?
- Ja, bara man också kan förhandla om att söndagen blir ledig.
- Jag ville komma till att det nu lätt blir så -
att vi beaktar andra religioner men glömmer kristendomen.
Jag kan inte låta bli att dra följande parallell.
Nu talar vi om att man kunde -
anpassa skiftesarbetet på en vanlig arbetsplats -
för att ge rum åt en övertygelse.
Inom den finska lutherska kyrkan -
har vi gått till domstol för att man inte får -
anpassa arbetet för att tillmötesgå personer -
med en viss övertygelse angående kvinnliga präster.
När det gäller den egna tron går man till domstolen -
för att man inte vill omorganisera arbetet.
Men när det gäller en annan tro är man tillmötesgående.
Är det inte motsägelsefullt? - Ja det är märkligt, -
och det är nu ett globalt fenomen.
De kristna har vaknat och upptäckt: -
"Man håller systematiskt på att begränsa vår trosfrihet."
Det finns många exempel på det här också i Finland.
På många mottagningscentraler för flyktingar och asylsökande -
har man inrättat ett rum för stillhet -
avsett enbart för muslimer och som kristna inte får använda.
Fastän det kan finns många kristna bland klienterna, -
har dessa inte samma rätt att samlas.
Det är konstigt, hur har det blivit så?
- Intressant, och jag vill påpeka -
att man i de evangelikala kristnas deklarationer -
kraftigt understryker att den kristna tron -
vill försvara trosfrihet för alla människor.
- Det är en rättighet för alla. - Också för de kristna.
Och i kristenhetens historia finns många exempel på -
att man velat försvara också andra människors frihet.
- Visst har kristendomen också en mörk historia -
där man förtryckt andra, det kan inte förnekas.
- Det har de andra också.
- Men till våra värderingar hör att försvara alla svaga.
- Samma frihet som vi vill försvara -
för muslimer, hinduer, buddister och andra, -
samma frihet att tro, och uttrycka sin tro -
att producera tryckalster och dela ut och sälja dem, -
samma frihet begär vi också för de kristna.
- Just det.
- Det är som du sade ett globalt problem.
Det här sker inte bara någonstans i USA, i England eller i Finland.
Jag hörde om en student- organisation i Frankrike, -
som måste ha en rörlig vagn för sin bokförsäljning -
eftersom försäljning av kristen litteratur från en fast punkt -
på vissa platser var förbjuden, otroligt!
Tack Timo Keskitalo att du kom hit -
och berättade om Evangeliska Alliansen i Finland.
För den som vill veta mera finns nätadressen i rutan.
Där kan man få tilläggsuppgifter om dessa frågor.
Jag önskar dig framgång i arbetet -
att värna om den kristna tron, människovärdet, äktenskapet -
och sist men inte minst trosfriheten.
Tack kära tittare att ni var med i Café Bibeln.
Vi fortsätter nästa vecka med samma ämne.
Och låt oss den här veckan be för dem -
som blir förföljda för sin tro, vilken tro det än gäller.
Vi vill kämpa för att människor har frihet -
och att ingen blir förföljd, inte heller kristna.
Tyvärr finns det många som får lida för sin tros skull.
Låt oss stöda dem och be för dem.
Ha en välsignad vecka, vi ses igen i Café Bibeln.
Översättning: Anneka Eklund Himlen TV7