CAFÉ BIBELN
Välkommen igen till Café Bibeln.
Vi fortsätter med ett ämne som vi behandlat tidigare: -
Bibelns fullkomliga tillförlitlighet och ofelbarhet.
Min gäst Pasi Turunen är journalist och pastor.
Du har översatt till finska -
Chicago-manifestet om Bibelns ofelbarhet.
Det finns på nätet på adressen www.patmos.fi.
"Chicago-manifestet om Bibelns ofelbarhet"
- Pasi Turunen, hur viktig är frågan om Bibelns ofelbarhet?
- Det är en viktig fråga: Är Bibeln verkligen Guds Ord?
Talar Bibeln sanning eller finns där fel som för oss vilse -
i frågor som för oss gäller liv eller död?
- Vi har redan gått igenom grunden i ett tidigare program:
En allvetande Gud som inte ljuger, -
Hans Ord måste vara tillförlitligt.
Jesus lärde, och visade med sitt exempel, att Han litade på Bibeln.
Guds Ande som inspirerat Bibelns texter är sanningens Ande.
Det finns en stadig grund. - Ja.
Som kristna vet vi teologiskt hurudan Gud är.
Gud är sanningen, Han kan inte ljuga.
Bibeln är Guds Ord, därför måste den vara sann.
Den kan inte innehålla sånt som leder oss vilse.
Det här gäller både andliga och timliga frågor -
i den mån Bibeln tar upp dem på ett ändamålsenligt sätt.
Man har sagt att Bibeln som Guds Ord -
är ofelbar endast i andliga frågor. Jesus säger i Joh. 3:
"Om ni inte tror när jag talar till er om det som hör jorden till -
hur skall ni då kunna tro, när jag talar till er -
om det som hör himlen till?" Man kan inte göra skillnad.
Norman Geisler medverkade i Chicago-manifestet, -
som tillkom under bibelstriden i USA i slutet av 70-talet.
Han sade att det är märkligt -
att man håller Bibeln för sann i andliga men inte i timliga frågor.
I andliga frågor som inte formellt kan prövas, -
anses Bibeln vara ofelbar, t ex angående syndernas förlåtelse.
Men när det gäller historiska fakta som kan prövas, -
anser man däremot att Bibeln inte är tillförlitlig.
Om Bibeln har fel i historiska frågor som kan prövas, -
hur kan vi lita på att den har rätt i frågor som vi inte kan pröva?
Den måste vara sann i båda fallen. - Alldeles som Jesus sade.
Det finns många motargument. Låt oss gå igenom några.
Det sägs ofta: "Men Bibeln är skriven av vanliga människor, -
blir det inte kärlsmak då?"
Profetior som ges i församlingen är ju också ofullkomliga.
- Men inspirationen som gäller Skrifterna är något annat -
än den Helige Andes verk i nådegåvorna.
I föregående program sade jag att undervisningens gåva -
ges av den Helige Ande. Men det betyder inte -
att alla som undervisar Ordet gör det felfritt.
Men inspirationen som den Helige Ande ger för skriften -
är på ett helt annat plan.
Gud har genom sin Ande vakat över författarna -
som är egna personligheter, -
som själva valt sin stil i en viss historisk situation.
Gud har övervakat situationen.
Människan var där, det finns en mänsklig historia i Bibeln.
T ex börjar Lukas sitt evangelium med att säga -
att så som andra börjat skriva -
om det som skett hos oss, har också han, -
efter grundligt forskande beslutat att skriva om det.
Troligen har Lukas intervjuat apostlarna och Jesu mor.
Han har samlat och sållat material och valt litterär stil.
Om man jämför evangelierna med grekisk-romerska biografier, -
märker man att de har samma litterära stil, -
de påminner mest om historiska biografier.
Man har valt litterär stil.
I allt detta har författarna varit ledda av Guds Ande.
När de skriver är allting sant. Man kan lita på det.
- Det sägs också: -
"Men evangelierna innehåller berättelser -
som står i konflikt med varandra, i fråga om samma händelse."
- "Så?"
Det är skilt om det är fråga om en verklig motsägelse, -
så att en säger att något skedde, och en annan förnekar.
Vi har en motsägelse om två påståenden är helt motsatta, -
om de totalt utesluter varandra.
När en evangelist berättar -
att texten på Jesu kors var skriven på hebreiska, -
och en annan att den var på hebreiska, grekiska och latin, -
är det ingen motsägelse, de kompletterar varandra.
Att de berättar litet olika om vem som var vid graven -
hindrar inte att alla kunde ha varit där.
Sådana motstridiga uppgifter hör berättandet till.
Om man hittar en förklaring är det bra.
Men man behöver inte med våld harmonisera berättelserna.
Men eftersom Guds Ande har inspirerat texterna -
kan vi lita på att de är sanna och kompletterar varandra.
- Är det tillåtet att harmonisera?
- Ja, på samma sätt som det är tillåtet med historiska texter.
En del anser att det är ett brott att försöka harmonisera.
Jag förstår inte varför.
Det finns både bra och dålig harmonisering.
Eftersom vi litar på att Bibeln är Guds ord och sant, -
strävar vi efter att göra bra harmonisering -
som inte känns konstlad.
Hittar vi ingen förklaring nu, får vi erkänna det.
Ofta har man senare hittat förklaringen till en motsägelse.
Vi förstår inte nu, men Gud är sanningen, Han har inte ljugit.
Att vi inte hittat förklaringen betyder inte, att den inte finns.
Det här är typiskt för all historisk beskrivning.
Om vi går hem och berättar för våra fruar vad som hänt här, -
blir det sannolikt två något motstridiga berättelser, -
där vi berättar om samma saker ur olika synvinklar -
och poängterar just för oss viktiga saker.
Vi väljer vad vi säger, men det betyder inte -
att vi skildrar olika händelser -
eller att något inte hände för att du lät bli att nämna det.
Vi var inte på plats när det skedde, -
vi har inga bilder men vi har skriftliga bevis -
som vi litar på att Guds Ande varit med om att skapa.
Men eftersom författarna var människor vet vi -
att evangelierna inte berättar varje liten detalj.
Ofta är berättelserna förkortade, som teleskop.
Det gör att man kan hitta motsägelser -
men de går att förklara och kan harmoniseras.
Jag ser inga problem med det.
- Men om vi inte kan förklara en motsägelse?
- Vi får lita på att Gud är sanningen.
Han har sagt i Bibeln vad vi behöver veta.
Om vi inte kan förklara en motsägelse -
betyder det inte att det är ett fel i Bibeln.
Det beror bara på vår begränsning -
då Bibelns texter inte är uttömmande i alla avseenden.
Detta visar i sin tur att de är äkta historiska dokument.
Texterna har en äkta mänsklig historia.
- Det finns många historiska exempel på -
att man hävdat att något i Bibeln är fel eller påhittat.
"Det här är fiktion, inte fakta."
En tid sade man att folket hettiterna bara funnits i Bibeln.
Och så grävde vi fram deras bibliotek.
- Jag minns olika arkeologiska riktningar från 90-talet.
Det fanns maximalister och minimalister.
De senare förringar allt som står i Bibeln -
och anser att det inte är historiskt sant.
Minimalisten Thompson påstod att kung David aldrig funnits -
eftersom han inte nämns i andra källor än Bibeln.
Strax efter att hans bok utkommit kunde man läsa i tidningen -
att israeliska arkeologer hittat en skrift i Tel Dan -
där "Davids hus" nämns första gången.
Säkert var det en mardröm för Thompson -
att hans tes kullkastades så fort hans bok kommit ut.
- Man säger också att då Nya Testamentet -
citerar Gamla Testamentet, är citaten sällan ordagranna.
Är det här ett problem?
- Nej det är inget problem, men det är en stor fråga.
NT:s författare följer sin tids sätt att citera.
Man behövde inte citera texten ordagrant.
Man citerade fritt, för att påminna läsaren om större sammanhang.
Man hänvisar fritt till en text -
som får läsaren att minnas större helheter av GT.
Vi tycker att ett citat ska vara ordagrant -
men de följde sin tids litterära stil, -
samma stil som i Midrash, förklaringen till Toran.
- Frågan om hurudan text Bibeln är -
tas upp i "Chicagomanifestet om Bibelns ofelbarhet".
I artikel 13 konstateras följande: -
Vi tror att "ofelbarhet" är en saklig teologisk term -
som beskriver Bibelns sanningsenlighet i alla frågor.
Vi förnekar att det skulle vara sakligt att bedöma Bibeln -
enligt sådana måttstockar för rätt och fel -
som är främmande för Bibeln.
Vi förnekar också att vardagligt tal -
skulle omintetgöra Bibelns felfrihet.
Till vardagligt tal hör: Brist på modern noggrannhet, -
inexakthet i fråga om grammatik och skrivsätt, -
beskrivning av naturen, berättande om lögn, -
överdrifter, avrundning av tal, -
ordnande av material enligt tema, -
parallella berättelser med avvikande innehåll -
och användande av fria citat.
Det här är en viktig kvalifikation, -
för när någon säger sig tro på Bibelns ofelbarhet -
blir folk lätt förfärade: "Oj, han tror bokstavligen -
att bergen klappar i händerna, som det står i Bibeln."
- Vi kan kort granska vad här sägs.
Vad är det frågan om?
Bibeln talar om saker ur vardagligt perspektiv.
Vi säger också att solen går upp eller ner. Det betyder inte -
att vi talar utgående från en mesopotamisk världsbild, -
utan vi beskriver skeendet ur vårt eget perspektiv.
Noggrannheten räcker.
Bibeln är ingen modern doktorsavhandling -
som måste uppfylla höga krav på teknisk noggrannhet.
Vi får inte fordra samma noggrannhet av Bibeln.
Den är tillräckligt noggrann i den litterära stil -
som författarna, ledda av Guds Ande valt, -
för att förmedla det Gud avsett.
Brist på teknisk exakthet, språkliga brister, -
d v s att kvaliteten på grundspråket kan variera.
Det är oväsentligt. Bibeln är inte ofelbar i fråga om grammatik.
Den är ofelbar i vad den lär och säger.
En sak kan sägas på olika sätt på grundspråket.
Att Jesus älskar Paulus kan sägas på över tio sätt.
Så talas här om att berätta om lögn.
Själafienden, satan säger något.
Han säger inte det som Guds Ord lär -
men Bibeln berättar sanningsenligt vad han sagt.
Avrundning av tal är en viktig sak.
Man undrar varför Bibeln ibland är inexakt.
Lika som vi avrundar i vanligt tal, gör också Bibeln det.
Det är inte fel eller osanning.
- Om jag säger att jag kommer klockan fyra -
är det inte fel, fast det inte är på minuten, -
eller om man säger att där var ca hundra personer...
Om Bibeln säger att där var 5000 män, kvinnor och barn, -
är det inte fel fast där bara var 4996.
- Jesus började sin verksamhet då Han var ca 30 år.
Här används en noggrannhet, typisk för vardagsspråk.
- Så nämns här ordnande av material enligt tema -
och val av olika innehåll för parallella berättelser.
- I evangelierna kan samma händelse -
beskrivas i parallella berättelser.
Kronologin kan också variera, som i berättelsen om Jesu frestelse.
Frestelserna kommer i olika ordning hos Matteus och Lukas.
Evangelisterna följer sin tids sätt att skriva bra biografier -
där händelserna inte behövde komma i kronologisk ordning -
utan beskrevs på ett pedagogiskt sätt.
Då var det inte viktigt i vilken ordning frestelserna kom.
- Det här är naturligt berättande. Om jag säger att jag var på stan, -
är det inte viktigt i vilken ordning jag gjorde mina ärenden.
- Man förväntar sig inte att få veta det.
Men om jag säger att jag gick till biblioteket kl två, -
fast jag inte alls varit där, då är det fel.
Vi går nu till en stor och viktig fråga: -
Vi tänker oss att det skulle finnas historiska fel i Bibeln.
En del kristna anser att Bibeln är trovärdig i andliga frågor -
och när det gäller undervisningen om frälsningen, -
men att det finns historiska fel. Vad blir följden av det?
- Det blir problem när man läser Bibeln.
Man blir osäker på vad som stämmer.
Men den kristna tron faller inte på det här, -
för Bibeln är ändå ett mänskligt historiskt dokument -
och den kan läsas och undersökas som ett sådant.
Och man har kunnat konstatera -
att t ex evangelierna tål historisk jämförelse.
Men kristendomen faller inte på det här.
Om jag skulle hitta ett verkligt historiskt fel i Bibeln, -
något om vilket man kan säga: "Det här har aldrig hänt!"
Vi talar nu inte om bristfällig kunskap som kan korrigeras senare -
genom nya fynd eller något annat liknande, -
utan om ett verkligt historiskt fel, -
där många källor visar att händelsen inte skett, -
eller att den skett på ett annat sätt.
Inte gör det att Gud inte finns, -
eller att Jesus aldrig funnits, -
eller att Han inte uppstått från de döda, -
eller att vi inte skulle kunna lita på -
att apostlarnas vittnesbörd i Nya Testamentet -
är tillräckligt trovärdigt.
Frågan måste naturligtvis hållas inom rätta ramar.
Det är klart, att om det fanns verkliga fel i Bibeln -
skulle det vara svårare att försvara den kristna tron.
- Då väcks genast frågan: "Var går gränsen?"
Om fel kommer fram på etikens område, måste vi konstatera -
att Bibeln inte duger som etisk värdegrund, -
och om fel kommer fram på det religiösa området -
kan vi inte mera med säkerhet veta Guds vilja.
Vi vet Guds vilja, men det är viktigt att ställa frågan.
Vi kan säga så här:
Om vi först lär känna NT som en historisk källa -
konstaterar vi att det är historiskt trovärdigt...
Då tänker vi ännu inte på om det är helt felfritt.
När vi håller NT för att vara historiskt sant, kan vi lita på -
att Jesus påstod sig vara Gud och att Han uppstod från de döda.
- Då vi berättar om evangeliet för icke-troende, börjar vi inte -
med att övertyga dem om Bibelns ofelbarhet, -
utan vi försöker få dem att tro på Kristus.
Till det är Nya Testamentet historiskt tillräckligt trovärdigt.
Ja det är mer än tillräckligt trovärdigt -
för att leda människor till tro på Kristus.
När man sedan kommit till tro på Kristus vill man veta -
hur Jesus ställde sig till Bibeln.
Det är viktigt med icke-troende att hålla sig till frågor -
som är avgörande för frälsningen, -
frågor som gäller liv och död.
Samtalet kommer lätt in på sidospår -
om man börjar diskutera Bibelns ofelbarhet i en viss fråga.
Det apostoliska vittnesbördet -
är historiskt tillräckligt trovärdigt -
för att leda till tro på Kristus.
Men tron på att Bibeln är Guds ofelbara Ord -
kommer av att Gud talar sanning, och inte kan ljuga, -
och därför är Bibeln sann.
Den kristna tron håller fast vid -
att Gud är sanningens Gud och att Hans Ord är sant.
Du frågade om följderna av att inte lita på Bibeln.
Det kan inverka etiskt, man börjar göra kompromisser.
Någonting kan enbart bli en kulturell fråga, -
som t ex i frågan om partnerskapslagen.
Det går lätt in på en sådan linje.
- Ett argument som sällan tas upp -
är det som en god vän till mig nyligen sade:
"Det finns inte en enda väckelse i världen -
där man skulle ha undervisat -
om att det finns fel i Bibeln, -
och att det skulle ha fört med sig väckelse."
Väckelse kommer där var man litar på Guds Ord.
Om man inom någon väckelserörelse eller organisation börjar säga -
att det finns fel i Bibeln, är det oroande.
- Jag håller helt med.
- Till sist ännu en personlig fråga: -
Vad betyder det här för dig som kristen?
När du läser Bibeln vet du och litar du på -
att eftersom Gud är ofelbar, är också Hans Ord ofelbart.
Jesus lärde så, den Helige Ande inspirerade, det är tillförlitligt.
Vad betyder det för dig?
- Det betyder allt, på det viset -
att det är viktigt för mig att veta att mina synder är förlåtna -
och att Gud på riktigt älskar mig och bryr sig om mig.
Här är det inte bara någon själavårdare som försäkrat mig, -
inte heller någon bibelförfattare
som själv velat övertyga mig, -
för att han råkat vara en bra människa.
Men när jag hör att Jesus har dött för mina synder, vet jag -
att det är Guds eget Ord, om vad Han i Kristus tänker om mig -
trots mina synder och brister.
Att jag får förlåtelse och tillhör Honom, det betyder allt.
- Tack Pasi Turunen för att du kom! - Tack!
Tack till er kära tittare. Guds Ord är tillförlitligt -
och dess centrala underbara budskap är -
att vi i Jesus har förlåtelse för våra synder, nytt liv -
och en evighet med Gud.
Och vi vet med säkerhet att det är sant, -
för Guds ofelbara Ord säger det.
Ha en välsignad vecka! Vi ses igen i Café Bibeln.
Översättning: Anneka Eklund