Perhonen raivokkaasti räpytellen siipiään
Ikkunalasin väärällä puolella
se näkee valon ja ikkuna on raollaan
Se on niin lähellä muttei löydä tietä ulos
Se on niin lähellä muttei vain löydä...
Se tietää missä se haluaisi olla
siellä mistä valo tulee
missä vapaus on
Mutta se on niin sen ulottumattomissa
Turhautuneena, tunnottomana, tyytymättömänä
mutta myös innokkaana:
vieläkö ottaisit minut mukaasi?
Perhonen raivokkaasti räpytellen siipiään
Ikkunalasin väärällä puolella
se näkee valon ja ikkuna on raollaan
Se on niin lähellä muttei löydä tietä ulos
Se on niin lähellä...
Se tietää missä sen pitäisi olla mutta sen kädet ovat sidotut
sen pää on tyhjä - usein toistuva painajainen
Silti nämä kuvat pursuilevat siitä, se on täynnä näkyjä
mutta se ei mitenkään tiedä miten sinne päästäisiin
se ei mitenkään tiedä...
Perhonen...
Katselen sen kamppailua
kauniissa pakkopaidassaan,
niin kauniissa
Se on antanut menneisyytensä muotin
lannistaa itsensä, pitää suunsa kiinni
pitää sen liikkumattomana
niin liikkumattomana
Perhonen...
Perhonen ...
lennä pois...