CAFÉ BIBELN
Välkommen igen till Café Bibeln!
Idag är min gäst pastorn och journalisten Pasi Turunen.
Tack! Det är en glädje och ett privilegium att vara här med dig.
Fint att du kunde komma med och tala om ett mycket centralt ämne, -
nämligen om Jesu uppståndelse.
Varför var det så centralt för de första kristna?
Utan Jesu uppståndelse skulle kanske kristendomen aldrig ha uppstått.
Messiaskandidater har funnits, de har dött, -
men endast en har uppstått från de döda -
och därför var Jesu uppståndelse -
hela den apostoliska evangelie- förkunnelsens kärna och hjärta.
Om det togs bort skulle vi inte ha något evangelium.
Paulus sammankopplar i Romarbrevet Jesu död med uppståndelsen -
för att vi ska rättfärdigas.
I 1 Korintierbrevet säger han i kapitel 15 -
att om Jesus inte har uppstått är vår tro fåfäng.
Vi skulle ännu befinna oss i våra synder -
och även de som sovit bort, de avlidna, skulle vara förlorade.
Därför är dess plats i evangelieförkunnelsen, -
och kristendomen alldeles central.
T.o.m. frälsningen är beroende av Jesu uppståndelse.
Ja, det är en så stor sak att, -
kanske litet överdrivet sagt, -
om Jesus bara skulle ha dött på korset, -
skulle vi inte ha frälsning.
Men Paulus säger mycket kraftigt -
om Jesus inte uppstått skulle ni ännu vara kvar i synd -
vi de mest ömkansvärda bland människor.
Till Jesu uppståndelse hör också hoppet om vår uppståndelse -
och att Gud gör allt nytt och vinner över döden.
Om inte Jesus har uppstått har inte vi heller uppståndelse, eller frälsning.
I NT:s förkunnelse hör alltid till frälsningen -
inte bara en förflyttning till ett ställe vi kallar himlen -
utan hopp om en kommande uppståndelse i uppståndelsekroppen.
Döden är besegrad i Jesu uppståndelse.
Detta var det enastående budskap som i det romerska riket -
och annorstädes förkunnades av de första kristna.
Jesus är alla Gamla Testamentets profetiors uppfyllelse -
och Han har uppstått från de döda.
Hurudan uppståndelse talar vi om när vi talar om Jesu uppståndelse?
Det här är en oerhört viktig fråga.
Det kan vara missledande att ordet hänvisar till en riktning.
Som om vilken som helst uppåt riktad rörelse skulle duga.
Den brittiska forskaren i NT, N.T. Wright, -
vars bok jag tog med mig till programmet, -
har gjort ett massivt arbete med att undersöka antikens texter, -
ända sedan Homeros dagar, således 600 år före Kristus, -
tagit med andra templets judiska texter, och ännu Nya Testamentet, -
och också ett par århundrade senare.
Det andra templets tid?
Den tid då judarna återvände från exilen och byggde ett andra tempel, -
som stod kvar ännu vid Jesu tid.
Judendomen under Jesu tid, som tillkom efter exilen i Babylon.
Under den tiden tillkom många judiska religiösa texter.
Ur texterna framgår, och Wright har ovedersägligt visat -
att när den tidens människor talade om uppståndelsen, -
på grekiska anastasis, -
så förstod alla att det talades om en viss sak.
Det betydde inte att människan efter döden förflyttas till paradiset -
eller höjs till någon platonisk himmelsk idévärld, eller dylikt.
Det betydde vad som sker med kroppen efter döden, -
alltså ett liv efter döden i ett nytt kroppsligt liv.
Apostlarna, några dagar efter att de funnit Jesu grav tom, -
börjar förkunna att Jesus har uppstått, anastasis, Gud har uppväckt Jesus.
Varenda en i Jerusalem, judarna likväl som hedningarna, -
de som trodde att någon uppståndelse finns i Guds planer, -
samt de som inte trodde att det är möjligt, förstod vad de påstod.
De påstod att någonting hade hänt den Jesus, som tre dagar tidigare -
blivit korsfäst och att något skett med Hans kropp, -
inte bara att Hans ande förflyttats någonstans.
När vi talar om Jesu uppståndelse talar vi konkret om Jesu verkliga, -
handgripliga, fysiska kropps uppväckning från de döda.
Inte bara någon andlig händelse. En oerhört viktig sak i NT.
D.v.s. den upphäver först och främst det -
att Jesus inte bara bevisade att livet fortsätter.
Nej, uppståndelsen kan man inte reducera så -
att Jesu ideologi skulle bli kvar.
Nu och då dyker det upp något sensationellt -
som daVinci-koden eller Jesu familjegrav i Talbiot, -
där man hittat några ben, och sedan förklarar att -
det är möjligt att benen finns där men uppståndelsen -
betyder att Han har stigit upp till Gud.
Det här menar NT inte. Det skulle aldrig platsat i den förkunnelsen.
Om Jesu ben hade varit i graven skulle det aldrig ha -
talats om uppståndelsen, utan någon annan dåtida term hade använts.
De kunde ha talat om t.ex. upphöjning till Gud -
eller att återvända till Abraham, -
som man trodde att hade hänt med Gamla Testamentets heliga som dött.
Uppståndelsen berör enkom något som har att göra med -
Jesu kropp som hade dött.
Användes någonsin ordet anastasis annat än om det kroppsliga?
Nej, enligt Wright användes det kons- ekvent om kroppens uppståndelse.
När man forskar i denna väldiga mängd antika skrifter -
så finns det två texter där det är lite oklart om man verkligen -
talar man om något annat än den kroppsliga uppståndelsen.
Men när man närmare granskar dem förstår man att -
de talar om kroppens uppståndelse.
Endast i dessa två fall är det lite tveksamt, men de utgör ett absolut, -
minimalt undantag i det hela.
När det således talas om uppståndelsen -
berör det direkt kroppens uppståndelse.
I vissa kyrkor framför liberala teologer -
att Jesus uppstod som en idé, Hans budskap lever vidare, -
men Han själv, Hans ben låg fortfarande kvar i graven.
Det är någonting helt annat än detta -
och något annat än Jehovas vittnens tal om andlig uppståndelse.
Ja, att Jesu kropp avdunstade till gas och Hans ande uppstod.
Nya Testamentets språk som är konsekvent och -
i Jesu värld begripligt -
utesluter möjligheten att lärjungarna skulle ha -
menat något likartat.
Då de talade om uppståndelsen menade de att Jesus hade -
kroppsligt uppstått från de döda.
Därför var det ett så revolutionerande påstående.
Judarna på Jesu tid trodde att Gud en dag uppväcker från de döda.
Det sker en eskatologisk uppståndelse.
Men den sker någon gång i slutet av eran, när vi går in i ett nytt tidevarv.
Då väcker Gud alla sina heliga från de döda.
Om man sagt åt de första århundradets judar -
att uppståndelsen finns, skulle de ha hållit med att -
vid tidernas slut kommer alla att uppstå till att dömas inför Gud.
Nu säger de kristna något annat: "Denna man."
Precis, denna ena man har uppstått och upplevt -
en eskatologisk uppståndelse. I Joh 11 finns berättelsen där Jesus -
väcker Lasarus från de döda.
När Jesus säger till Marta: ”Din bror kommer att uppstå” -
så svarar Marta på standard judiskt sätt som representerade -
den fariseiska synen, sadduceerna trodde inte på uppståndelsen.
De var materialister såsom många är även idag.
Som Marta sade lärde den fariseiska linjen: -
"Jag vet att han skall uppstå vid uppståndelsen på den yttersta dagen."
Då sade Jesus: ”Jag är uppståndelsen och livet."
Enligt denna princip trodde judarna på uppståndelsen.
När sedan lärjungarna började förkunna tre dagar -
efter Jesu korsfästelse att graven är tom och Jesus har uppstått -
var det en omstörtande tanke att en människa upplevt -
sådant som judarna trodde att skulle ske först vid tidens slut.
Det gör detta evangelium till ett revolutionerande budskap.
Det var tydligt en judisk uppfattning som -
innehöll något avvikande då det skett denna enda person, -
Jesus från Nasaret.
Är det ännu så att Han uppstod till ett helt annat slags liv, -
så att det inte var fråga om att livet går vidare.
Lasarus uppväcks men, -
fortsätter livet här på jorden och dör sedan slutligen, ändå någon dag.
Men Jesus uppstod till en annan Guds verklighet? - Precis så här.
Jesus uppstår från de döda så att Han aldrig mera dör.
De heliga i Gamla Testamentet som väcktes till liv, -
eller änkans son och Lasarus, alla dog de på nytt.
Här är det inte fråga om den eskatologiska uppståndelsen -
som lärjungarna påstod att Jesus upplevt.
Jesus uppstod till en förhärligad kropp, -
inte till något andligt tillstånd, utan en förhärligad kropp, -
där den kropp som hade dött väcktes till nytt liv, -
men till ett sådant förändrat liv att Jesus inte mera dör.
Detta hade hänt Jesus.
Blir inte sjuk, åldras inte, en oförgänglig, förhärligad kropp.
Kroppen är här det avgörande.
Nu är det helt klart att vi talar om den kroppsliga uppståndelsen -
när vi talar om Jesu uppståndelse.
- Nya Testamentet talar om den kroppsliga uppståndelsen -
och den kan inte ändras till någon andlig erfarenhet.
Vilka är då grunderna för att tro på Jesu uppståndelsen?
- Historiskt sett.
Detta kan man närma sig på två sätt.
Historisk forskning och församlingen använder litet olika språk.
I församlingen har vi pålitliga ögonvittnen i Nya Testamentet.
Som sådana tar vi dem och förkunnar det för människorna.
Den historiska forskningen på den akademiska sidan, -
såsom N.T. Wright och andra, -
samt också på den europeiska sidan närmar sig på annat sätt, -
mer minimalistiskt. De antar inte att Nya Testamentet -
är en ofelbar Guds uppenbarelse.
Fastän de inte tror så, så är Nya Testamentet det.
Vi har alltså ett dokument från antiken som vi är ense om -
att är från första århundradet, och det granskas.
Det väcker frågan varför är det just ett sådant verk?
Hur ser forskarna, som har olika uppfattningar om Bibeln, -
att något är historiskt, och något annat inte är det?
Det kan för en vanlig församlingsmedlem vara -
irriterande och förtretligt att Bibeln kritiseras så här.
Det som gör den historiska forskningen om Jesu uppståndelse -
så oerhört intressant är att när Nya Testamentet har gått igenom -
det allra strängaste och kritiskaste historiska sållet -
och forskarna anser sig ha skilt det pålitliga från det opålitliga -
och det oaktat blir kvar några alldeles centrala otvivelaktiga, -
historiska kärnsanningar som gäller Jesu uppståndelse, -
som mycket fast visar oss att den bästa förklaringen för -
dessa fakta är den som lärjungarna ursprungligen gav: -
Jesus har uppstått från de döda.
I allmänhet talar man om fyra historiska fakta.
Först, utan att ta ställning till Nya Testamentet som Guds ord, -
säger största delen av historie- forskarna att Jesu begravning -
i den rike Josef från Arimateas grav är ett historiskt fakta.
Härifrån kan vi utgå.
Då vi talar om uppståndelsen och döden är detta ett historiskt fakta.
Jag förstår inte att någon skulle ha intresse av att bestrida det.
Inte behöver vi bli kritiserade för att någon begravs: -
när man dör blir man begraven.
Var det så att toppradikalen Dominic Crossan sade -
att Jesu död på korset och begravning är ett så säkert -
historiskt fakta som bara något kan vara.
Ett namn som också kan sättas med på listan är Rudolf Bultmann.
Han säger att detta är ett historiskt faktum -
och onödigt att börja bestrida det.
Ett andra historiskt faktum är att tre dagar efter Jesu begravning -
hittar Hans kvinnliga lärjungar den tomma graven.
- Du betonade på något sätt de kvinnliga lärjungarna ...
Det är viktigt, därför att om det här skulle vara -
en påhittad historia så, för att kvinnornas ställning i det -
judiska samhället som vittnen var så svag, -
är det osannolikt att de skulle ha hittat på att ta som -
första vittnen dem som i deras kultur var de sämsta.
Detta syns en aning i 1 Kor 15, där Paulus citerar...
1 Korintierbrevet är ju skrivet före evangelierna var färdiga.
Om det är skrivet ungefär i mitten av 50-talet, citerar Paulus här, -
en tidigare trosbekännelse...
Vi kan hänvisa till den radikala forskaren Gerd Lüdemann, -
från Tyskland som säger att den kanske tillkommit tre, fyra år efter -
de där beskrivna händelserna.
Den för oss till Jerusalems församlingsgemenskap där det -
påstods att händelserna skett, till ögonvittnesgenerationen.
Paulus citerar: -
"Jag gav er till kännedom först och främst det jag själv fått."
Han använder rabbinernas termer för förmedlad kunskap.
"Jesus har dött för våra synders skull, enligt skrifterna, -
och att han begravdes, och att han uppstod på den tredje dagen, -
enligt skrifterna, och att han uppenbarade sig."
Dessa fyra saker, Han dog, Han begravdes, -
Han uppstod, Han uppenbarade sig.
I ursprungstexten finns ett litet styvt uttryck -
man använder fyra "hoti"-ord på grekiska.
Det låter rätt så egendomligt med fyra upprepningar: -
att Han dog, att Han begravdes, att Han uppstod, -
att Han uppenbarade sig. En enda skulle ha räckt.
Men detta hänvisar till att det är fråga om en sorts trosbekännelse, -
en sorts formel som var etablerad långt före Paulus tid.
Paulus bara förmedlar det att här är evangeliets kärna: -
att när ni tror och håller fast vid detta så blir ni frälsta.
- Om detta talas det redan några år efter själva händelsen.
Då var formeln redan klar, vilket bevisar att det inte är fråga om -
någon vid slutet av första seklet uppfunnen historia, -
om Jesu uppståndelse som man, efter att dammet hade lagt sig, -
började fundera på hur man ska förklara att mannen -
vi trodde var Messias dog en så förskräcklig död.
Det går årtionden tills någon börjar tala om att Han är uppstånden.
Genast efter att allt skett -
var förkunnelsen om Jesu död, begravning, -
uppståndelse och uppenbarelse färdig.
Det betyder också att det inte finns den minsta möjlighet till en legend.
Nej, det skulle kräva flera generationer, enligt forskarna.
Det tar minst två, tre generationer förrän en legend uppstår.
Dessa saker som Paulus skildrar är från ögonvittnesgenerationen.
Först var det alltså Josef från Arimatea, som begraver Jesus, -
sedan de kvinnliga lärjungarna som hittar graven tom.
Jag hänvisade till Paulus för när han räknar upp -
uppståndelsens vittnen nämner han inte kvinnorna alls.
När Paulus talar om uppståndelsens vittnen har han eliminerat -
kvinnovittnena för att beakta åhörarna.
Men de var de första och därför de viktigaste!
När evangeliet nämner kvinnorna som de som fann den tomma graven, -
är det ett tecken för forskarna att det är ursprungligt, autentiskt, -
för att det inte skulle ha fallit någon in att använda dessa -
s.k. dåliga vittnen om det inte vore sant. - Varför slopade Paulus dem?
Man har tänkt att han ville hänvisa till officiella vittnen, -
som det fanns många av, men ville lämna bort de mindre trovärdiga.
Här kom den judiska sensitiviteten emot Paulus.
Det att kvinnorna finner graven är autentiska fakta.
Ett tredje historiskt faktum är att snabbt efter detta -
träffar olika människor i olika situationer Jesus -
på ett sätt som övertygar dem att Han är uppstånden.
De ser Jesus på ett sätt som övertygar dem att Han lever då de ser Honom.
Kunde det möjligen ha varit hallucinationer?
Om de skulle ha varit hallucinationer -
- nu återkommer vi igen till det vi i början sade.
Lärjungarna började undervisa att Jesus är uppstånden från de döda.
I det första århundradets och i antikens värld -
var det lika bekant som idag att då någon närstående dött -
kan man tro sig känna den dödes uppenbarelse eller närvaro.
Om de hade menat något sådant, skulle de inte ha använt ordet -
anastasis som hänvisar till att någonting -
har skett med kroppen.
Och ännu det historiska faktum att graven hittades tom.
Evangelietexten säger ännu att de rörde vid Jesu kropp -
åt och drack med Honom.
Då är det ju inte fråga om någon synerfarenhet.
Detta är kanske orsaken till att Paulus -
i stället för att tala om kvinnorna som först fann graven tom -
betonar att Jesus uppenbarade sig för lärjungarna.
Han nämner de tolv lärjungarna och de 500 som samtidigt -
såg Jesus som uppstånden.
Detta kan vara en orsak till att Paulus inte nämner kvinnorna.
Han vill inte betona fyndet av den tomma graven, -
utan dem som såg Jesus levande efter det att graven hade funnits tom.
Sedan säger Paulus något enastående.
Han uppenbarade sig för Jakob.
Ett ögonblick, vem var Jakob?
Jakob var Herren Jesu bror, ett av Marias barn.
Om denna Jakob har en tysk radikal forskare i Nya Testamentet, -
en exeget som inte har något som helst intresse -
att påstå att Bibeln är Guds Ord, -
sagt att Jakobs omvändelse är ett av de starkaste bevisen på -
att Jesu uppståndelse verkligen har skett.
I Nya Testamentet sägs det i Johannesevangeliet -
att inte ens Hans egna bröder trodde på Honom.
Jakob trodde inte på Jesus under Hans jordiska vandring.
I Apostlagärningarna finner vi Jakob, Jesu bröder, -
och hans mor, alla ber i övre våningens sal. Vad hade hänt?
Jesu egen bror som hade hållit sig utanför när Jesus höll möte -
och hade sagt att killen är ju helt förvirrad.
Vad hade skett så att han började tro att hans egen bror -
är världens Frälsare, Messias?
Senare berättar Josefus, utanför Nya Testamentet, att Jakob dräps.
Han stiger till Jerusalems församlings ledare, -
som det står i Galaterbrevet, men han dräps också för att -
han förkunnar Jesus från Nasaret, sin bror, vara Messias.
Hur mycket behövs det för att tro att min bror är Frälsaren?
Om din egen bror skulle komma och säga: -
"Jag är världens Frälsare och om du inte tror så hamnar du i fördärvet."
Paulus sade att Han uppenbarade sig för Jakob.
Där är hemligheten, Jakob såg Jesus som uppstånden från de döda.
Det 4:e historiska faktum som Nya Testamentets forskare erkänner -
är uppståndelsetrons och församlingens tillkomst.
Hur blev det en församling som började förkunna -
mot sina egna förväntningar att Jesus är uppstånden från de döda.
Det fordrar helt enkelt en förklaring.
- Det fanns ju ingen världslig nytta att få.
Tvärtom, man förlorade sina ägodelar, blev förföljd, och måste -
ansluta sig till en minoritet mot sin egen kulturbakgrund -
och många fick betala med sitt eget liv.
Poängen är där att till den judiska tron hör inte att någon -
skulle kunna erfara den eskatologiska uppståndelsen -
i mitten av historien, utan den hör till den stora nya tidens ingång .
I judaismen trodde man inte att Messias skulle dräpas -
och efter det, att Han skulle vakna upp från de döda.
I deras tankevärld fanns inte sådana kategorier som sade: -
"Ja, så här hade vi ju alltid tänkt!"
Detta var någonting exceptionellt som föddes i deras tankar -
för att graven hittades tom och de mötte denna Jesus -
som tre dagar tidigare hade begravts.
Om du tillåter en liknelse från nutiden: -
Om någon går på en närståendes begravning och -
orgeln spelar andaktsfull musik och alla fäller några tårar.
Man vill ta en sista titt på den avlidne och kistlocket öppnas.
Kistan är tom.
Det blir en uppståndelse: Vad har hänt?
Har vaktmästaren gjort bort sig, eller är det fel kista?
Vad har hänt med liket?
Om en stund kommer någon spring- ande och säger att han var ute -
och satt och drack kaffe och åt bröd med den avlidne.
Så kommer jag ihåg att han sade att han kommer att dö -
men det är inget att oroa sig för, om några dagar uppstår han från de döda
Med en sådan förvirrning hade lärjungarna att göra -
när de fann den tomma graven.
Sedan började det komma rapporter från olika platser -
att människor hade sett Jesus levande.
Dessa fyra fakta jag nämnde -
att Jesus begravdes och gravplatsen var känd, -
Josef från Arimatea och judarna visste var den var.
De skulle inte ha talat om uppståndelse, -
för de skulle ha lokaliserat gravplatsen.
Den tomma graven visade att någonting hade skett med liket.
Jesus uppenbarar sig.
De drog slutsatsen att Jesus lever, för de rörde Honom, åt med Honom, -
och de visste med säkerhet att Jesus hade dött, -
för romarna var experter på att ta livet av folk.
Om Jesus bara skulle ha kvicknat till i graven skulle de inte -
ha börjat tala om uppståndelse, utan bara sagt att -
Jesus dog inte i alla fall, utan Han överlevde.
Men nu började de tala om att Jesus är uppstånden från de döda.
Den tomma graven och uppenbarelsen vittnar om det.
Historiskt måste det förklaras varför -
församlingen förkunnade Jesu uppståndelse.
Dessa 4 fakta kan man inte undgå genom att inte tro -
att Bibeln är Guds Ord. Inte heller forskarna tror att det är Guds Ord.
De är historisk fakta som håller.
Ännu till slut kan vi säga att -
den vanliga kristne kan lugnt lita på att -
Matteus, Markus, Lukas och Johannes är historiska fakta.
Där kan vi läsa om uppståndelsen och glädja oss, -
men, om vi forskar i historien helt normalt stöter vi på -
dessa fyra hårda fakta du nämnde som bör förklaras.
Kristendomen baserar sig inte på något önsketänkande.
Den bästa förklaringen är, såsom många forskare också säger, -
är att vi tror på den förklaring som också lärjungarna själv uppgav -
Han har uppstått från de döda.
Andra naturliga förklaringsförsök som under åren har framförts -
klarar inte samma kritiska granskning som denna.
Tack Pasi Turunen för att du talade om -
Jesu uppståndelse som du forskat i.
Tack till er, bästa Café Bibeln-tittare!
Vi har mycket goda historiska grunder att tro att Jesus lever.
Välsignad vecka i Hans sällskap. Vi ses om en vecka.
Översättning: Carl Westermarck Heaven TV7