o
34 vuotta sitten sain postikortin.
Se oli kutsu tulla toiseen kylään.
Menin sinne, etsin oikean talon ja koputin ovelle.
Vaalea nainen tuli avaamaan ja kysyin onko tämä perhe Simonis?
Nainen katsoi minua peloissaan, olisinko turvallisuuspalvelusta.
Sanoin kiitos Herralle, olen oikeassa paikassa!
Kun hän kuuli sanani hän sanoi tule sisään veli.
Astuin sisään ja nainen kertoi saaneensa nimeni ja osoitteeni
joltakulta Saksasta. Minulla ei ole aavistustakaan, kuka se henkilö on.
Tutustuttuamme meistä tuli ystävät ja vierailin heidän seurakunnassa.
He alkoivat luottaa meihin ja kysyivät haluammeko saada
Raamattuja kyläämme.
Suostuimme ja keksimme koodin, koska emme voineet sanoa,
hei tule hakemaan Raamattuja. Näin salakuljetus alkoi.
Kannoimme Raamattuja kasseissa yöllä kotiimme, mutta emme vieneet
niitä sunnuntaina kirkkoon. Vain luotetut ihmiset saivat
Raamattuja kotoamme.
He antoivat niitä vuorostaan luotettaville ihmisille.
Salainen poliisi lähetti agentteja joka seurakuntaa valvomaan meitä.
Minun täytyi salata se että levitin Raamattuja.
Jotenkin agentit saivat kuitenkin tietää, että minä olen se, joka
levitti Raamattuja kylään.
Työskennellessäni tehtaalla he tulivat ja tutkivat minut.
Agentit kävivät myös muiden kristittyjen luona, jos eivät
löytäneet mitään minulta.
Agentit löysivät heidän Raamatut, mutta he eivät paljastaneet minua.
Eräs vanhus sanoi agenteille, "en tiedä mistä nämä Raamatut ovat,
löysin paketin pihaltani, enkä tiedä kuka sen toi."
Kun vanhus tuli kirkkoon, alkoi hän itkeä,
"Veli, olen tehnyt syntiä, olen valehdellut!"
Valehtelemalla hän kuitenkin pelasti minut, koska muuten minut
olisi viety vankilaan ja kaikki olisi menetetty.
Vaikka he eivät löytäneet minulta mitään, he jatkoivat seuraamistani.
Jaoin edelleen Raamattuja, mutta pidin sen niin salassa
kuin mahdollista.
Mutta veljet, joilta sain Raamattuja paljastuivat ja
koska heitä valvottiin, he eivät voineet lähettää minulle kirjoja.
Jumala toimi kuitenkin niin, että juuri silloin
tuli vallankumous!
Pystyimme kuljettamaan raamattuja vaikka lavallisen ilman pidätystä.
Olemme kiitollisia, että veljemme muista maista lähettivät
meille ilmaista kirjallisuutta.
Ihmisille on nykyään outoa ostaa Raamattuja, koska he tottuivat
saamaan niitä ilmaiseksi.