CAFÉ BIBELN
Välkomna till café Bibeln.
Min gäst i dag är Timo Keskitalo och vi diskuterar den internationella -
församlingens arbete i Finland.
Arbetet bland invandrarna. Välkommen Timo!
Du är pastor för internationella församlingen i Helsingfors.
Vad är det för en församling?
Det är en församling för invandrare.
Människor som kommit till Finland från andra -
länder. För en kortare eller längre tid. Det är en församling för dem.
Vi har gudstjänster, dop, vigslar och ibland begravningar.
Vi har Bibelcirklar, smågrupper, församlingsliv helt enkelt.
Människor som kommer utifrån till Finland är till viss del redan -
kristna och tillhör olika samfund.
De är ganska sällan lutheraner? - Ja, de är sällan lutheraner.
Det kommer ibland lutheraner från Nordamerika eller Östafrika.
Annars finns det inte många lutheraner, ibland nog från Tyskland.
Om de nu kommer från andra samfund, kan man grunda -
en egen "kyrka" för dem inom internationella församlingen, eller -
smälter alla ihop till en enda luthersk församling?
Internationella församlingen är gemensam för alla bekännelser.
Det betyder att samfundsbakgrunden tas på allvar och respekteras -
och vi informerar om ifall samfundet i fråga finns i Finland.
Till exempel att katolska kyrkan finns där och de har sådana gudstjänster -
och adventskyrkan finns också i Helsingfors!
Vi försöker respektera samfunden och styra människor dit också, men -
ibland väljer de att ändå återvända till oss.
Eller också finns deras samfund inte i Finland.
Alla är olika, människor kan inte ledas som boskap.
Man kan göra sitt bästa, ge råd och hålla god kontakt med samfunden.
Inom internationella församlingen har vi representanter för olika samfund.
De behöver inte ge upp sitt samfund.
De kan delta i gudstjänsten med den bakgrund och tradition de har.
Hur mycket människor är det vi talar om?
Hur många är med i verksamheten?
Det finns olika nivåer. Vi har två engelskspråkiga gudstjänster -
på söndagar med i medeltal 250 besökare.
Det är ganska många. Få kyrkor i Helsingfors har så många besökare.
Det är sant, det är väldigt många människor.
Omkring 60 nationaliteter deltar i gudstjänsterna.
I veckoverksamheten deltar dessutom -
400-500 människor.
Det är i själva centret. Därtill har vi smågrupperna i hemmen.
Så har vi grupper som samlas inom ramen för sitt eget språk.
Det är gudstjänstliknande samlingar. I Helsingforsregionen finns det säkert -
1 500 människor som deltar i gudstjänster på andra språk.
Grupperna håller kontakt sinsemellan.
En del av dem står under något samfund.
Största delen är liksom internationella församlingen inte bekännelsebundna.
Finländsk kristenhet har anklagats för att vara -
allvarlig och lite melankolisk.
Är invandrarnas kristenhet annorlunda?
Den finska kulturen är säregen och far vi utomlands så saknar vi -
melankoliska psalmer, stillhet och det privata i gudstjänsten.
Sådana är vi finländare.
Det kan inte förnekas och vi behöver inte förändras.
I andra kulturer vill man ha mer sociala kontakter.
I söndags berättade en person att han under en promenad räknade -
hur många ser bort när han ser dem i ögonen. Det gjorde de flesta.
Det kan såra en som kommer från ett annat land. När man flyttar till ett -
annat land behöver man sociala nätverk och liv i gudstjänsten.
Rakhet.
Som vi konstaterade är många invandrare redan kristna.
Men kan de också upptäcka tron i Finland?
Höra om Jesus för första gången och komma till tro?
Ja, det är på samma sätt som när en finländare flyttar till ett annat land.
Många hittar en finländsk, kristen gemenskap utomlands.
En kyrka, sjömanskyrkan, en finländsk gudstjänst.
Även om de inte besökt kyrkan i Finland eller har tro i hjärtat -
blir det ett tillfälle att upptäcka tron när man är i en främmande miljö.
På samma sätt finns det namnkristna som kommer till Finland -
hittar en gemenskap i kyrkan och finner så sakteliga även tron.
Så har vi representanter för andra religioner eller helt trolösa.
De bjuds till kyrkan av någon vän. Det är en väldigt viktig sak.
Att det kommer in nya människor.
Att de vågar komma och att församlingsmedlemmar tar dem med.
Jag har ofta sagt att församlingens kvalitet kan mätas bl.a. genom att -
se om medlemmarna är stolta över den. Vill de bjuda in sina vänner?
Om medlemmarna vill det, så är läget ganska bra.
Invandrare har säkert också många andra behov -
utöver de andliga; sociala behov, kanske också -
arbetslöshet, brist på mat eller sådant.
Praktiska problem. Arbetar ni med dessa frågor?
Vi ger mycket socialhjälp.
Man säger ofta att vi har ett bra socialskydd i Finland -
och ett bra nätverk som säkerställer att ingen hamnar i problem.
Det är inte sant. Det finns en stor grupp människor -
som hamnar utanför nätverket och som man inte erbjuder någon hjälp.
Många kalla vinterkvällar har jag varit i den situationen -
att jag framför mig haft hemlösa. På stadens socialbyrå konstateras när -
jag ringer, att de inte hjälper sådana människor.
Våra frivilligorganisationer stöder sig så mycket på socialsystemet -
då de får socialbidrag för en hemlös. Om personen inte är berättigad till -
socialbidrag, hjälper organisationerna inte. Det finns ingen.
Ingen som en kall vinternatt ger dem skydd. Situationen är förfärlig.
Man känner dåligt till det.
Vad göra? -När jag ringde socialjouren och frågade -
vad jag som medborgare kan göra, sade man -
att jag ska ringa polisen.
Men den hemlösa hade redan pratat med polisen. Vad sa polisen?
Somna inte, sa polisen. Då fryser ni ihjäl.
Det var polisens svar.
Det finns inget kvar. Den enda möjligheten är människor -
som offrar sig och säger, nåväl, jag har lite utrymme.
Jag har en madrass. Där kan man spendera några nätter.
Vi får se hur det går. Kanske är han en tjuv, men jag tar risken.
Det är den enda möjligheten just nu.
Det berättar också om arbetslöshet.
Man pratar om lågkonjunkturen och vi har i det avseendet -
ett nätverk för dem som ingår i det -
så de får arbetslöshetsersättning och så.
Har vi enligt din erfarenhet ett problem här -
när du jobbar inom internationella församlingen -
att invandrarna har det svårare i lågkonjunkturen?
Lågkonjunkturen har egentligen inte förändrat situationen mycket.
De som är på botten är fortfarande på botten.
En arbetslös finländare får arbetslöshetsersättning -
eller grunddagpenning. De som aldrig fått det får det heller inte nu.
För dem är frågan, var ska jag sova i natt, vad ska jag äta i dag?
Har jag tillräckligt varma kläder?
Det är frågorna vi möter i församlingens socialarbete.
Antalet hjälpbehövande är kanske aningen större än tidigare.
Eller om jag blir sjuk, vad händer då?
Sjukvården är mycket dyr om du inte omfattas av systemet.
En förlossning kostar 4 000 euro.
Det tänker man sällan på.
Har ni tillräckligt med finländare -
som deltar i arbetet?
Vi har rätt bra med finländare med.
Men oftast är det inte sådana som har stora resurser att hjälpa.
Men många av dem har gått genom svårigheter -
och kan ge tips och råd. Det är viktigt.
Många invandrare hjälper till som frivilliga.
Vi hämtar gratis mat från butiker, när bäst-före datumet går ut.
Frivilliga delar ut maten.
Två gånger i veckan delar vi ut gratis mat till invandrare -
så de har något. Jag vet att många är beroende av det.
De skulle annars inte ha någon mat. Vi ger varje vecka mat till många.
Med hjälp av frivilliga.
Ni förenar alltså en stark andlig sida -
med social verksamhet.
Vi har en palestinsk kristen som ofta vid utdelningen av mat -
håller en liten gudstjänst. Han evangeliserar och kan -
engelska, finska, arabiska och annat. Han använder sin språkkunskap där -
och ändå finns det också de som ytterligare tolkar för varandra.
Till olika språk, ryska, spanska.
Han frågar "Jesus - i hjärtat?"
Jesus i hjärtat? -Någon svarar att -
nej, det har jag inte. Då ber han att Jesus ska komma in till den personen.
Så enkla medel. -Du har, Timo Keskitalo, lång erfarenhet -
av arbete bland människor från andra kulturer.
I England och inom internationella församlingen i Finland.
Vad har du lärt dig och vad kan vi lära oss -
av kristna från andra kulturer?
Om jag tänker på ett allmänt plan -
så kan vi lära oss det konkreta sätt -
att förhålla sig till Bibeln som de flesta utanför västvärlden har.
Om det står så här i Bibeln, då är det så.
De ifrågasätter inte hela tiden, utan så här är det.
Det är en sak. En annan är bönelivet.
Situationer övergår i bön väldigt spontant.
Bön är alltid första alternativet.
Det andliga är så omedelbart. Där har jag mycket att lära.
Jag strävar efter att lära mig.
De är också direkta vad gäller andligt tal och att evangelisera.
Vi går som katter kring het gröt och börjar med att tala om fåglar -
och naturen och är väldigt försiktiga.
Människor utifrån är ofta väldigt omedelbara. Det är Jesus direkt.
När jag tänker på min egen personlighet -
tenderar jag att bli diplomatisk och försiktig.
Det borde jag få bort.
Jag har också i familjelivet under årens lopp märkt -
att barnuppfostran i det finländska samhället -
och i andra kulturer är väldigt olika.
De är ofta svåra att kombinera.
Föräldrarnas auktoritet -
finns knappt hos oss. Äktenskapets helighet -
och andra grundläggande värderingar är självklara i andra kulturer.
Hos oss förfaller de.
Det är viktigt att inte leva i en bubbla utan vara öppna.
På tal om Bibeln, internationella församlingen har publicerat -
en alldeles speciell Bibel.
Det låter farligt att en församling har en egen Bibel...
Det är en alldeles vanlig Bibel -
men den har liksom två Biblar -
inom samma pärmar. Den heter "Raamattu-Bible".
Bibeltexten är på finska och engelska.
På varje sida finns -
engelsk text i ena spalten -
och finska i spalten bredvid.
Verserna är bredvid varandra så att när du läser en vers på finska -
kan du se hur den är på engelska, och tvärtom.
På vilket sätt behövs en sådan här Bibel i ert arbete?
Människor frågade efter en sådan Bibel.
Under årens lopp har man frågat efter en sådan, men sådana fanns inte.
Bibeln på finska och engelska intill varandra fanns inte.
Men det fanns en efterfrågan.
Till sist tröttnade vi på situationen och bestämde att vi gör en sådan.
Den gavs ut under sommaren 2009.
Vem som helst som kan de här två språken -
får ut mer av Bibelläsningen.
Man får de olika uttrycken. Det fördjupar förståelsen av Bibeln.
Så har vi dem som kan det ena språket bra, men det andra sämre.
De lär sig även språket. Väldigt bra träning.
Så finns det familjer -
där den ena talar engelska och den andra finska. De kan läsa samma bok.
Eller om du lyssnar till en talare som pratar engelska -
kan du samtidigt kolla vad det är på finska. Det finns många situationer.
Man kan bekanta sig med boken och er verksamhet -
på adressen www.church.fi.
"Kyrka" på engelska alltså.
Som det står i rutan.
Där kan man läsa om ert arbete.
Timo Keskitalo, har invandrarna en lösning på problemet -
att vi i väst lever med att kristendomen förtorkar.
Vuxna och unga lämnar kyrkan.
I massor.
I Finland och många andra länder.
Kyrkan mister de mest energiska, kreativa, tänkande -
medlemmarna. Samtidigt växer kyrkan i länder i Afrika och Asien.
Man har länge talat om att kristendomens centrum flyttat från -
Europa till Afrika.
Till vad man förr kallade tredje världen.
Har kristna som kommer från dessa ställen en lösning på problemet här?
Ja, åtminstone delvis har de det.
Kyrkobesöken i England har ökat i de stora städerna under de senaste åren.
Kyrkan besöks just nu mer i de stora städerna än på landet.
Det är historiskt.
Det beror på invandrarna, de bor i städerna och besöker kyrkorna.
Hittills har landsortsborna besökt kyrkan flitigare, varit mer troende -
men inte nu längre i England. Det beror på invandrarna.
I Finland kommer det att gå likadant efter några år. Man kommer märka -
att kyrkan besöks mer i Helsingfors än ute på landsbygden.
Det kommer oundvikligen att ske när antalet invandrare växer.
Invandrarna tar också med sig -
ursprungsbefolkningen. Det ser man i England och jag ser det även här.
Finländare deltar i afrikanska gudstjänster.
Livet drar också finländarna till sig.
För det tredje är de människor som besöker gudstjänsterna -
unga vuxna och unga familjer. Många barn.
Alltså just den grupp som i väst lämnar kyrkan.
Den internationella kyrkans åldersfördelning är en spegelbild -
av det finska församlingslivet.
Vi har inte de starka grupperna av äldre och 15-18-åringar.
Andra åldersgrupper är starka hos oss.
Oftast är ungdomsarbetet och arbetet bland äldre betonade inom kyrkan.
Vad skulle du ge för råd åt någon som säger -
att när nu Gud ordnat så att många olika kulturer kommer till Finland -
skulle jag vilja dela med mig av det bästa vi har.
Det bästa vi har är evangeliet som i tiderna kom till oss utifrån.
Det finns dramatik i Finlands historia. Ännu på 800-talet -
lämnades flickebarn att dö i snödrivan enligt hednisk tro.
Kristendomen som värdesatte barn över huvudtaget och speciellt flickor -
hade inte ännu kommit hit.
Nu håller vi på att förlora detta, men så kommer det invandrare.
Det finns ännu de som vet att evangeliet är vår största skatt.
Vad kan en människa göra som vill hjälpa?
Många kristna som kommer hit kommer från en stark gemenskap.
Här sätts deras tro på prov.
Afrikanska kyrkoledare säger att deras församlingsmedlemmar -
dör andligen när de kommer till Europa.
Så stark än inflytandet här.
Sekulariseringen, jakten på pengar, att ge upp värden, och den -
kristna gemenskapens försvinnande.
Det vi kan göra för att hjälpa dessa människor -
är att leda dem till församlingslivet, erbjuda kristen gemenskap genast.
Det är viktigt. Men när vi talar om att invandrare har något att ge oss -
så vad kan vi ge dem, om vi vänder på steken?
Vad kan vi ge dem som de inte har?
De är ofta entusiastiska -
och levande, men tron saknar ofta djup.
Vi har ett djup och mycket kunskap.
Vi känner Bibeln och har djup kännedom om nådens evangelium.
Det är en sällsynt skatt.
Det är en gåva vi kan dela med oss av åt kristna invandrare.
En djup kännedom om nåden.
Tack, Timo Keskitalo att du var med i café Bibeln -
och berättade om internationella församlingens arbete, vad vi kan lära -
oss av invandrare och vad vi har att ge.
Tack kära tittare att ni var med.
Nådens evangelium är vår största skatt. Låt oss leva av det själva -
dela med oss och hålla fast vid det. Vi ber att vi aldrig mister det.
Det är centralt i Bibeln, det är vårt hopp och vårt hjärtas tro.
Det är relationen med Jesus som förbarmar sig över oss varje dag.
Han älskar oss. Ha det välsignat, vi ses om en vecka.
Översättning: Eva Fredriksson-Lidsle