PROFEETALLISESSA VAAKAKUPISSA
ODOTUKSEN AJASSA
Olet lämpimästi tervetullut jälleen kerran TV 7:n ohjelmaan.
Aiheena on: "Profeetallisessa vaakakupissa."
Mutta tässä ohjelmassa aion puhua siitä, -
mitä on elää odotuksen ajassa.
Joskus tätä ilmaisua käyttäessämme ajattelemme -
yksinomaan raskaana olevaa naista, -
joka odottaa lapsensa syntymistä.
Mutta tämänpäiväisessä julistuksessani tahdon kiinnittää -
ajatuksemme ja huomiomme -
aivan toisenlaiseen odottamiseen.
Menkäämme Matteuksen evankeliumin lukuun 24.
Luemme jakeet 37-41.
Jeesus puhuu tässä viimeisistä ajoista.
Siinä lukee näin: "Sillä niinkuin oli Nooan päivinä, -
niin on Ihmisen Pojan tulemus oleva.
Sillä niinkuin ihmiset olivat niinä päivinä ennen vedenpaisumusta: -
söivät ja joivat, naivat ja naittivat, -
aina siihen päivään asti, jona Nooa meni arkkiin, -
eivätkä tienneet, ennenkuin vedenpaisumus tuli -
ja vei heidät kaikki; -
niin on myös Ihmisen Pojan tulemus oleva.
Silloin on kaksi miestä pellolla; toinen korjataan talteen, -
ja toinen jätetään.
Kaksi naista on jauhamassa käsikivillä; -
toinen korjataan talteen, ja toinen jätetään."
Pysähtyessämme tänään tarkastelemaan aihettamme -
tunnen, että odotuksen aika -
tarkoittaa viimeistä kutsua.
Tahdon puhua tänään kunnioittaen nöyrästi -
profeetallista sanaa.
Viime vuosien aikana minulla on ollut etuoikeus matkustaa -
kaikkialla maailmassa.
Olen usein lentokentillä kuullut huudon: -
"The last call" - viimeinen kutsu. Joskus on sattunut, -
että ihmiset eivät ole ehtineet lähtöön.
Portti on suljettu.
Lukemassani raamatunpaikassa Matteuksen evankeliumissa -
Jeesus ottaa esiin tämän tärkeän sanoman.
Tahdon sanoa jo nyt, että julistukseni -
on muistutus meille, -
jotka vaellamme Herran kanssa näinä päivinä.
Jeesus viittaa Nooan päiviin.
On hyvin mielenkiintoista pysähtyä hetkiseksi Nooan aikaan.
Voimme kenties siinä yhteydessä havaita, -
kuinka samanlaista elämä aikanamme onkaan.
Jeesus sanoo, että he elivät surutonta elämää.
Ihmiset eivät tienneet vaarasta, -
vaikka monet heistä näkivät -
Nooan työskentelevän päivästä päivään -
rakentaen arkkia kuivalle maalle.
Hän rakensi ja saarnasi 120 vuoden ajan.
Siksi ihmiset eivät voineet olla tietämättä asiasta.
Mutta he eivät tahtoneet kuunnella.
Samoin on myös aikanamme.
Nooan päivinä he keskittyivät aivan liikaa arkielämään.
He eivät ymmärtäneet aikaa, missä elivät.
Todennäköisesti he ajattelivat: "Nooa on höperö mies, -
jolla on outoja ideoita.
Kummallinen tyyppi, jolle voi nauraa ja tehdä pilaa."
Juuri näin on tänäänkin.
Jos puhutaan synnistä, ihmiset loukkaantuvat.
Joskus saarnataan: "Ellette kuuntele, tulee seurauksia."
Mutta ihmiset tahtovat sellaisen Jumalan, joka katselee sormien läpi
Tänään eivät valitettavasti -
evankelistat, pastorit tai seurakunnat -
varota synnin ja Jumalasta luopumisen seurauksista.
Tänään varoitusmerkit tulevat täysin muilta suunnilta.
Last call - viimeinen kutsu kaikuu, jos tahdomme kuulla sen.
Mutta ongelmana on, että luulemme -
voivamme ratkaista kaikki ongelmat omin kyvyin ja voimin.
Katsotaanpa ympäristöongelmaa.
Jeesus puhuu uudesta taivaasta ja uudesta maasta.
Ympäristön puolestapuhujat varoittavat meitä -
tietojensa perusteella levittämästä saasteita.
Kaikki tahdotaan tehdä mahdollisimman hyvin.
Ystävät! Raamatussa on vähän toinen sanoma.
Se sanoo, että maailmamme todellisena ympäristöongelmana -
on syntimme ja se, että olemme kääntyneet pois Jumalasta.
Väkivalta on lisääntynyt, -
rahan alueella toimitaan väärin, -
ja Sodoman moraalittomuus vallitsee.
Mutta Jumala voi tulla ja antaa meille halun puhdistumiseen ja -
mielen muutokseen, niin että omat halumme eivät johda meitä, -
vaan Jumalan pyhyyden kunnioitus.
Näen tänään selviä merkkejä.
Paavali ja Pietari antavat meille varmuuden ajasta, missä elämme.
Elämme lopun ajassa. Paavali kirjoittaa: -
"Tietäkää, että viimeisinä aikoina tulee vaikeita aikoja.
Ihmiset ovat itsekkäitä, rahanahneita, kerskaajia, ylpeitä -
herjaajia, vanhemmilleen tottelemattomia, kiittämättömiä, -
epähurskaita, rakkaudettomia, epäsopuisia, panettelijoita, -
hillittömiä, raakoja, hyvän vihamiehiä, pettureita, -
väkivaltaisia, pöyhkeitä, -
hekumaa enemmän kuin Jumalaa rakastavia.
Heissä on jumalisuuden ulkokuori, mutta he kieltävät sen voiman."
Tahdon kiinnittää huomiotasi muutamiin kohtiin.
Elämme todellakin itsekkäässä yhteiskunnassa, -
jossa toteutamme itseämme joskus toisten ihmisten kustannuksella.
Monien ihmisten sydämeen on syttynyt rakkaus rahaan, -
eikä vähiten niin kutsuttujen suurten saarnaajien, -
joilla on mahdottoman suuret tulot.
Meillä pitää olla selvä käsitys siitä, -
että rakkaus rahaan on kaiken pahan juuri.
Joten ollaan tottelevaisia näinä odotuksen päivinä, -
eikä olla liikaa kiinni taloudellisissa asioissa.
Jumalattomuus on yksi esiin pistävä piirre.
Jumalan sanaa ei haluta kuulla eikä kymmentä käskyä.
Kristinusko halutaan poistaa kouluista ja yhteisöistä.
Tämän kaiken poistaminen on luonut kaaoksen, -
ja sen tulisi herättää meidät ymmärtämään, -
että Jeesus tulee pian!
Kun jumalattomuus on mennyt niin pitkälle, -
että evankeliumin sanoma muistuttaa enemmän tiskivettä, -
kuin mitä sen pitäisi olla, niin silloin meidän on noustava -
ja karistettava tomu päältämme! Meidän tulee -
huolehtia siitä, että Jumalan sanasta tulee taas hänen sanansa.
Tulen surulliseksi kuullessani julistajien sanovan, -
että meidän tulee seurata aikaamme.
Mutta Jumalasta ei ole tullut keikaria, -
joka muuttaa tyyliä koko ajan.
Uskon, että Jumala haluaa meidän ymmärtävän aikaamme.
Mutta en usko, että Jumala mielistyy siihen, -
että muutamme sanoman ja Raamatun.
Päinvastoin, Raamattu sanoo: "Se, joka ottaa jotain pois sanastani, -
sitä kutsutaan kaikkein vähäisimmäksi."
Samoin jos Sanaan lisätään jotain.
Jumalattomuus on suuri ongelma.
Ruotsissa, Skandinaviassa ja kaikkialla maailmassa -
kohtaamme jumalattomuutta.
On jumalattomia poliittisia ideoita, -
joiden avulla pyritään poistamaan Jumala.
He ovat kaivamassa hautaa itsensä lisäksi -
maillemme ja kansoillemme.
Meillä tulee olla Jumalan pelkoa.
Totinen Jumalan pelko -
on usein korvattu mennyttä muistelevilla matkoilla.
Hengellinen elämä, jossa ihmeet ja merkit ovat itsestään selviä, -
on usein työnnetty piiloon, -
jossa kukaan ei tule häirityksi.
Viimeisen huudon kaikuessa -
matkustajat nousevat ja menevät portille.
He lähtevät pois siitä, missä olivat.
He ottavat esiin matkapaperinsa, -
ja jos kaikki on kunnossa, he menevät omalle paikalleen koneeseen
Miten on sinun matkapapereittesi laita?
"Joo", sanot kirkkosi jäsenkorttia heiluttaen.
"Olen ollut jäsenenä tässä seurakunnassa jo 50-luvulta."
Sanon sinulle, ettei se oikein riitä.
Minkään kirkon jäsenkirja, -
olkoon se sitten mikä tahansa, ei tule takaamaan paikkaasi taivaassa.
Nimesi pitää olla kirjoitettuna ikuiseen kirjaan.
Sinulla pitää olla matkapaperit, jotka osoittavat, että -
sinulla on oikeus tulla porteista sisään -
nauttimaan kaupungin ihanuudesta.
Kuulen viimeisen kutsun. Meidän on mentävä portille, -
jonka nimi on Golgata.
Meidän on pidettävä huoli siitä, että nimemme on matkustajalistassa.
Emme saa pitää mukanamme raskaita kantamuksia, -
koska emme voi ottaa mukaamme mitään tästä maasta.
Emme tarvitse sitä taivaassa.
Meidän on tajuttava olevamme syntisiä, -
jotka tarvitsevat yhtä ainoaa nimeä, joka on Jeesus.
Tarvitsemme yhtä ainutta puhdistus- ainetta, hänen vertaan.
Rakas ystävä, en tahdo pelotella sinua.
Tahdon vedota sinuun. Tahdon varoittaa sinua.
En voi pakottaa, mutta tahdon sinun kuulevan varoituksen sanaa.
Tunnen olevani kuin yksi vanhoista profeetoista -
siinä mielessä, että he eivät vain osoittaneet sormella sanoen: -
"Te olette kurjia, te olette kääntäneet selkänne Jumalalle, -
te olette uskottomia ja te olette syntisiä." Ei, he sanoivat: -
"Me olemme kääntäneet selkämme Jumalalle ja olleet uskottomia.
Me olemme syntisiä. Olemme osallisia samaan hätään."
Tahdomme olla valmiita, kun Hän tulee!
Nähdessäsi kaiken tämän lähestyvän, nosta pääsi, -
sillä lunastuksesi päivä lähestyy.
Se, mistä olen puhunut tänään, ei ole tarua vaan todellisuutta.
Kuuntele niitä kolmea kutsuhuutoa, jotka annetaan.
Mene portille.
Portti suljetaan 15 minuutin kuluttua.
Viimeinen kutsu. The last call.
Huutojen tarkoituksena on herättää matkustajat.
Pyhä Henki tahtoo meidän heräävän.
Se ei ole liian myöhäistä kenellekään meistä.
Ei kuiville elottomille seurakunnille eikä kristityille -
jotka vaeltavat kaukana Jumalasta.
Jumalan Henki tahtoo kehottaa meitä harkitsemaan ja kääntymään.
Herra tahtoo, että meistä tulee jälleen Sanan tekijöitä -
eikä vain sen kuulijoita.
Jo nyt näen ihmisryhmiä, -
jotka heräävät kaikkialla.
Näen sen näkymättömissä, vaatimattomissa rukouspiireissä.
Näen sen pienissä taistelevissa seurakunnissa ja -
myös suurissa seurakunnissa, kun Herra on herättämässä kansaansa.
Siitä on Skandinaviassa joitakin loistavia esimerkkejä.
Norjassa on narkomaanityö, -
joka voittaa paljon ihmisiä Jumalan luo.
Suomessa Seinäjoella on seurakunta, -
joka elää erityistä herätyksen aikaa.
Ruotsissa olin äskettäin Södermalmin seurakunnassa.
Iloitsin nähdessäni sunnuntaiaamun kokouksessakin -
etsivät pelastusta.
Sitä on vähän kaikkialla. Puhun melko suurista seurakunnista.
Mutta näen myös pieniä ryhmiä, jotka ovat heräämässä.
Minulla on etuoikeus käydä pienen Lapissa olevan ryhmän luona -
pienessä kylässä, jonka nimi on Slussfors.
Siellä on ryhmä ihmisiä, jotka tulevat eri paikoista -
tuolla harvaan asutulla seudulla. He kutsuvat itseään -
nimellä Voiton sävel. He ovat kaikki yli 65-vuotiaita.
Mutta siellä näen, kuinka Jumalan Henki on vallannut heidät -
ja kuinka he palvelevat Jumalaa ihanalla tavalla.
Toivon, että saisimme raportteja koko Skandinaviasta.
On herätyksen pesiä, joissa ihmiset valmistautuvat.
Elämme odotuksen ajassa.
Emme odota vain sitä, -
että ihmiset nousevat koneeseen: -
Mene portille! Päätä, mikä on matkasi suunta.
Mutta tämä pyhä odotus -
koskee myös Häntä, joka on tuleva, kun taivas repeää.
Ruotsi, Norja, Tanska, Suomi, Islanti ja kaikki alueet, -
tiedättekö, mitä tarvitsemme?
Tarvitsemme Pyhän Hengen kosketuksen.
Jumala itse on se, joka sytyttää -
sen puhdistustulen, jota tänä päivänä tarvitsemme.
Vielä kerran korvani käsittää taivaallisen sanoman: -
Valmistautukaa! Portti on auki.
On aika mennä Golgatan portille -
ja nousta pikkuhiljaa paikoillemme, -
sille pilvelle, joka vie meidät kohtaamaan Jeesuksen.
Monet varmaan sanovat: "Hallelujaa.
Kiitos pelastuksesta. Auta minua ylistämään Hänen nimeään"
Olen myös varma siitä, -
että olen puhunut joillekin, jotka ovat kääntäneet katseen alaspäin -
ja tuntevat: "Jumala, en ole valmis.
Katson pelolla tulevaisuuteen miettien, mitä se minulle tuo."
Vielä kerran: Kuule Herran sana!
Kuuntele, mitä sanon vielä kerran!
On aika enemmän kuin koskaan ennen nousta -
velttoudesta, unesta, -
väsyttävästä, elottomasta hengellisestä elämästäsi.
"Heillä on jumalisuuden ulkokuori, -
mutta he eivät tahdo tietää sen voimasta."
Voi, ettemme olisi vain nimikris - tittyjä vaan oikeita kristittyjä.
Maailma ei tarvitse ihmisiä, jotka näyttelevät kristillisyyttä -
sellaisia, jotka panevat päälleen naamion, -
jota pitävät ihmisten edessä.
Maailma tarvitsee kristittyjä, jotka luottavat Jumalan sanaan -
ja jotka uskaltavat kertoa siitä.
Rukoilen jatkuvasti, että uskaltaisin esittää asiani selvästi.
Ja uskon, että sanon tämän erittäin selvästi: -
Jos valitset elämän, valitset Jeesuksen!
Jos valitset maailman, valitset ikuisen kadotuksen.
Jumala ei katso tekojasi sormien läpi, -
mutta hänellä on voima nostaa sinut ja tehdä sinut voimakkaaksi.
Horjuvat polvet lakkaavat horju- masta. Vapisevat kädet voimistuvat.
Jumala auttakoon sinua ottamaan uusia askeleita.
Aamen.
Ajattele, että saamme olla mukana TV7:n tukemisessa.
Saamme olla levittämässä ilosanomaa.
Tahdon rohkaista sinua taas kerran antamaan -
runsaan lahjan voidaksemme saavuttaa koko Skandinavian -
evankeliumilla Jeesuksesta Kristuksesta.
Suomennos: Kirsti Eastwood